УХВАЛА

08 червня 2026 року 
м. Київ

справа №420/11850/25
адміністративне провадження № К/990/17663/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Бившевої Л.І., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №420/11850/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал». Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області: форми «Р» від 31.12.2024 №57325/15-32-07-03-20, форми «Р» від 31.12.2024 №57321/15-32-07-03-20, форми «ПС» від 31.12.2024 №57331/15-32-07-03-20, форми «ПН» від 31.12.2024 №57329/15-32-07-03-20, форми «П» від 31.12.2024 №57315/15-32-07-03-20 в частині визначення суми завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 12.250.488,00 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
До Верховного Суду 20.04.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №420/11850/25.
Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску; належного викладення підстав касаційного оскарження.
На виконання вимог вказаної ухвали контролюючим органом надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, уточнено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Податковим органом зазначено, що вперше касаційну скаргу подано в межах строку, встановленого КАС України, після повернення скарги скаржник вживав усіх необхідних заходів для приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України, зокрема проводив правовий аналіз матеріалів справи, формулював підстави оскарження у розумінні частини 4 статті 328 КАС України, забезпечував процесуальний супровід. Також скаржником зауважено про навантаження на працівників Головного управління ДПС в Одеській області, введення воєнного стану, що ускладнює можливість одночасного виконання всіх завдань у стислі строки, вчинено посилання на практику Верховного Суду щодо поновлення процесуальних строків.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, зазначено, що судами порушено частину 2 статті 74, статті 90, 101- 108 КАС України. Податковим органом зауважено, що суди встановили реальність господарських операцій виключно на підставі недопустимого доказу (позасудового висновку), не дослідили докази, що прямо спростовували твердження позивача. На думку скаржника, суди фактично побудували свої рішення на неповній і процесуально дефектній доказовій базі: прийняли як достовірне те, що доказів не має, і відкинули докази, які реально існували. За таких умов висновки судів про реальність господарських операцій позивача є юридично необґрунтованими та не можуть вважатися такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Верховний Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. Проте скаржником не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм КАС України, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належим викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №420/11850/25 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	І.А. Васильєва 	
	В.В. Хохуляк   Л.І. Бившева