Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2026  	Справа №607/23735/25 Провадження №2/607/1459/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі:
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
представника позивача Карпи М.М.
представника третьої особи Швайлика М.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви 
Позивач ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , Позивач) звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 (надалі – ОСОБА_2 , Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , який був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, площею 0.15 га, що розташована по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 08.05.2012 вчинив заповіт згідно якого заповів усе належне майно ОСОБА_4 , відтак, спадщину за заповітом прийняв його син, тобто батько позивача ОСОБА_4 , оскільки проживав із спадкодавцем на момент смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , який заповіту не вчиняв. На момент смерті йому належало майно, яке він успадкував від свого батька ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки були зареєстровані та фактично проживали на момент смерті із своїм батьком. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину або мали б право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_4 не має. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 жовтня 2025 року укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини та 04 листопада 2025 року договір про внесення змін до договору про поділ спадщини, відповідно до якого між сторонами спадкове майно розділено наступним чином: ОСОБА_2 переходить право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6125255400:02:001:2378 для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_1 переходить право на житловий будинок загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, кадастровий номер 6125255400:02:001:2379 для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаного договору та додатку до нього, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 6125255400:02:001:2379. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 нотаріусом позивачу відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок, загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 – ОСОБА_4 .

2.Стислий зміст відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову.
Відповідач ОСОБА_2  своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великобірквська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області письмових пояснень щодо позову не подавала.

3.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 
Протокольною ухвалою від 27 лютого 2026 року у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено для розгляду по суті.
Позивач представник позивача – адвокат Карпа М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечує.

ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом 

Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.05.2025, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є: батько – ОСОБА_3 , 1933 р.н. та матір`ю ОСОБА_5 , 1937 р.н. 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 08 травня 2025 року.
За життя ОСОБА_3 08.05.2012 року вчинив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області відповідно до якого заповів усе належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось ОСОБА_4 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на усе належне йому майно.
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.06.2026 №90, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до категорії робітничий двір, головою двору є ОСОБА_3 . 
Згідно довідки №126 від 28.04.2025, виданої виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент смерті проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 за даною адресою перебували на реєстраційному обліку: син ОСОБА_4 ; онук ОСОБА_2 ; онука ОСОБА_1 ; правнук ОСОБА_6 .
Згідно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.05.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заводилась. 
ОСОБА_4 , як особа, яка на момент смерті проживала із спадкодавцем, прийняв спадщину за заповітом в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Відмови від неї останній не вчиняв. 
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.05.2025, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батьками є: батько – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Згідно із з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.05.2025, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та його батьками є: батько – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 28.05.2009 та прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини стало « ОСОБА_10 ». 
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 31 січня 2015 року, земельна ділянка площею 0.15 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:2379, що розташована по АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 26 січня 2022 року.
Після його смерті відкрилась спадщина на усе належне йому майно. 
Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Сліско С.М. 13.05.2025 заведено спадкову справу №17/2025 на підставі поданих заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги за законом. 
Як слідує з довідки №358 від 03 листопада 2025 року, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 за даною адресою перебували на реєстраційному обліку: син ОСОБА_2 ; дочка ОСОБА_1 ; онук ОСОБА_6 ; онучка ОСОБА_11 ; онучка ОСОБА_12 ; онук ОСОБА_13 .
Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 .
Замовником інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
Згідно інформаційної довідки за вих. №884 від 06 жовтня 2025 року, Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в бюро не проведена.
28 жовтня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , спадкоємці за законом кожен на 1/2 частку майна, що належало їх батьку ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , які прийняли спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, уклали договір про поділ спадщини (без доплати). Відповідно до вказаного договору, спадкоємці між собою домовились про поділ спадкового майна наступним чином: 
сину померлого – ОСОБА_2 переходить право на земельну ділянку, площею 0,01 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:2378, що розташована за адресою смт Великі Бірки Тернопільський район Тернопільська область;
дочці померлого ОСОБА_1 переходить право на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:2379, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
04 листопада 2025 року ОСОБА_2 т а ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін до договору про поділ спадщини, посвідченого Сліско С.М., приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу 28 жовтня 2025 року та зареєстрованого в реєстрі за №1647, згідно якого п. 1 Договору про поділ спадкового майна виклали в наступній редакції: «На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке належало його батьку - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , що на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , спадщину після якого спадкодавець - ОСОБА_4 прийняв шляхом спільного проживання, але не оформив своїх спадкових прав, що складається з: житлового будинку, загальною площею 126,2 кв.м, житловою площею 83,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер - 6125255400:02:001:2379, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення; для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 562867861252, та земельної ділянки, площею 0,01 га, кадастровий номер - 6125255400:02:001:2378, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, смт. Великі Бірки, цільове призначення; для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 562845561252». Пункт 2 договору викладено в наступній редакції: «Спадкоємці між собою домовились про поділ спадкового майна наступним чином: сину померлого – ОСОБА_2 переходить право на земельну ділянку, площею 0,01 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:2378, що розташована за адерсою смт Великі Бірки Тернопільський район Тернопільська область; дочці померлого – ОСОБА_1 переходить право на: житловий будинок, загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:2379, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
28 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,15 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6125255400:02:001:2379, яка належала ОСОБА_3 , батьку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого був його син – ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №192/02-31 від 04 листопада 2025 року відмолено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

2.Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року, було визначено, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, у тому числі, на підставі записів у погосподарських книгах.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності.
Окрім того, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
До набрання чинності Законом України «Про власність», тобто до 15.04.1991 року, існували суспільні групи господарств робітничий та колгоспний двір, і відносини щодо них були врегульовані різними нормативно-правовими актами.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону Української PCP «Про сільську раду депутатів трудящих Української PCP» 1968 року на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. 
Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48.Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду 04 листопада 2021 року в справі № 452/888/19 (провадження № 61-5247св20) зазначено, що: «відповідно до статті 563 ЦК Української РСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Отже, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК Української РСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим».
Оскільки будинковолодіння по АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи робітничий двір, головою якого був ОСОБА_3 ,тому положення статей 120, 123 ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому не має підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.
Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Згідно ст.182 ЦК України, передбачено, що право власності на нерухомі речі … їх виникнення підлягає державній реєстрації. 

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, а також у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, – 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний зміст рішення складено 26.06.2026.

Дані про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Великобірківська селищна рада, місцезнаходження: вул..Грушевського, 53, селище Великі Бірки Тернопільський район Тернопільська область, ЄДРПОУ 04394869. 
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан