Справа № 517/607/26
Провадження № 3/517/279/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 2 курсу ДПТНЗ «Захарівський професійний ліцей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 178 КУпАП, статтею 173 КУпАП
установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП.
Одночасно до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.
Протоколи складені інспектором ЮП СП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Тодорашко І.Л. (а.с. 1, 16).
Постановою суду від 10 червня 2026 року справи про адміністративні правопорушення № 517/607/26 (провадження № 3/517/279/2026) та № 517/608/26 (провадження № 3/517/280/2026) щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 178 КУпАП, статтею 173 КУпАП, об`єднано в одну справу, якій присвоєний єдиний унікальний номер 517/607/26 (а.с. 13).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166918 від 01 червня 2026 року вбачається, що 01 червня 2026 року біля 18 год 30 хв ОСОБА_1 знаходився на вулиці Горіховій в с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області, в стані алкогольного сп`яніння, чим ображав людську гідність. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги частини 1 статті 178 КУпАП.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166917 від 01 червня 2026 року вбачається, що 01 червня 2026 року біля 18 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Горіховій в с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення статті 268 КУпАП, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП визнав в повному обсязі, вказавши, що він дійсно перебуваючи на вулиці с. Карабанове висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою. Водночас вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП не визнав. Пояснив, що в той день пив пиво, але охайно виглядав, мав стійку ходу та адекватно себе поводив. Своїм виглядом ніяк не ображав людську гідність і громадську мораль.
Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що права, передбачені статтею 268 КУпАП, йому зрозумілі, проводити технічну фіксацію судового засідання, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, викликати свідків, він не бажає.
Законний представник ОСОБА_1 - мати ОСОБА_3 , якій роз`ясненні положення статті 270 КУпАП пояснила, що з сином була проведена виховна бесіда. Запевнила суд, що як мати, зможе забезпечити виховний вплив та постійний контроль за поведінкою сина з метою не вчинення ним в подальшому правопорушень.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення законного представника, дослідивши докази надані на підтвердження фактів вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 178 КУпАП, статтею 173 КУпАП, у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Так, щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166918 від 01 червня 2026 року складеного за частиною 1 статті 178 КУпАП, слід зазначити таке.
Відповідно до частин 1-3 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею цього Кодексу.
Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166918 від 01 червня 2026 року надано: письмові пояснення ОСОБА_1 від 01 червня 2026 року, з яких вбачається, що він знаходився на вулиці с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області, в стані алкогольного сп`яніння, де в нього виник конфлікт з сусідкою (а.с. 3).
Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. 
Стан сп`яніння - це сукупність змін у психологічних, фізіологічних та поведінкових функціях людини, спричинених вживанням алкоголю, наркотичних речовин або деяких лікарських препаратів, що впливають на увагу та швидкість реакції.
Поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (стаття 178 КУпАП), кваліфікується коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (непритомний) стан. Водночас, не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому не ображає людську гідність і громадську мораль.
Водночас в порушення приписів статті 256 КУпАП, в протоколі не викладено суті адміністративного правопорушення, оскільки не вказано, чим саме ОСОБА_1 ображав людську гідність і громадську мораль.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статті 178 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять (наприклад, пояснення свідків, які б підтвердили наявність обставин вказаних у протоколі).
Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин у справі, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності з законом так як належних та допустимих доказів.
За таких обставин, з огляду на вказане вище не можливо поза розумним сумнівом встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП, оскільки відсутні жодні докази на підтвердження обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v.Russia, рішення від 30 травня 2013 року) та Карелін проти Росії(Karelin v.Russia, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП.
Водночас щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166917 від 01 червня 2026 року складеного за статтею 173 КУпАП, суд зазначає, що крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 , його винність у вчиненні даного правопорушення підтверджується також матеріалами справи, а саме: вказаним вище протоколом про адміністративне правопорушення, з якого убачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який підписаний останнім без будь-яких зауважень щодо їх змісту. Також згідно пояснень наданих ОСОБА_1 в протоколі, останній власноруч зазначив, що з протоколом згоден (а.с. 16), відомостями про реєстрацію прийняття Відділенням поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, повідомлення про адміністративне правопорушення, яке внесене до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події від 01 червня 2026 року за № 1785, відповідно до яких 01 червня 2026 року о 17 год 55 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01 червня 2026 року о 17 год 40 хв на вулиці Горіховій в с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою (а.с. 17), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01 червня 2026 року, згідно яких 01 червня 2026 року біля 18 год 30 хв, він разом із знайомим ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Горіховій в с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області, розпивали алкогольні напої. В цей час біля них по вулиці проходила сусідка ОСОБА_2 , з якою у нього виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту він ображав ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою (а.с. 6).
З довідки-характеристики наданої Карабанівським старостинським округом Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 242 від 02 червня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання на території старостинського округу зарекомендував себе з посередньої сторони (а.с. 24). 
Згідно з копією постанови Захарівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2025 року, яка набрала законної сили 18 листопада 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та застосовано до нього захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП у виді попередження (а.с. 28).
Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправних робіт на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративного арешту на строк до п`ятнадцяти діб.
Розглянувши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 166917 від 01 червня 2026 року та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності пояснення законного представника, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство.
За змістом статті 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до частини 1 статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статями 44, 51 , 89,121-127,130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190 – 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Отже, ураховуючи викладене вище та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме, те, що неповнолітній ОСОБА_1 не вперше вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, оскільки раніше притягувався до адміністративної відповідальності за даною статтею, жодних висновків для себе не зробив, суд вважає, що останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинення вказаного правопорушення на загальних підставах.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, яка згідно із статтею 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного правопорушення, суд визнає його щире розкаяння. Обставини, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують його відповідальність судом не установлені.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення та особу порушника, який є неповнолітньою особою, студентом навчального закладу, раніше притягується до адміністративної відповідальності, а також ураховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вказані вище обставини, суд дійшов висновку про те, що до  ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті 173 КУпАП, оскільки вказане стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП, щодо запобіганню вчиненню нових правопорушень останнім. 
При цьому суд не вбачає підстав для накладення на порушника інших адміністративних стягнень, передбачених санкцією статті 173 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з ОСОБА_1 потрібно стягнути судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок, сплата якого передбачена пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 40-1, 173, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд
постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 2 курсу ДПТНЗ «Захарівський професійний ліцей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 2 курсу ДПТНЗ «Захарівський професійний ліцей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51 (п`ятдесят одна) гривня. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 2 курсу ДПТНЗ «Захарівський професійний ліцей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 102 гривні, що передбачено статтею 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя