Справа № 562/295/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань Бєлявській А.С., за участю представника позивача адвоката Левченко К.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дітей,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 6643 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2023 року у справі №569/16372/22, шлюб укладений з відповідачем 02.10.2015 було розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 02.11.2022 та до повноліття дітей. Проте, розмір аліментів, які визначені судом на потреби дітей не дозволяє у повній мірі забезпечити їх життєдіяльність, зважаючи на те, що їх розмір становить величину меншу, ніж визначена законом. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, не має на утриманні інших осіб, офіційно працевлаштований, отримує дохід, отже може виконувати свій обов`язок по утриманню дітей у повному обсязі. Зауважила, що її матеріальний стан погіршився, адже після одруження з ОСОБА_5 у неї народився син, а отже на утриманні і вихованні у неї перебуває троє дітей й вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також зазначила, що нею понесені додаткові витрати на лікування спільних дітей у розмірі 13286 грн., з яких, підлягають стягненню з відповідача.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Левченко К.В. позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. 
Відповідача ОСОБА_1  в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.
З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.2016 та серії НОМЕР_2 від 21.06.2018.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2023 року у справі №569/16372/22, шлюб, зареєстрований 02.10.2015 року Виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 26 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 02.11.2022 та до повноліття дітей. 
Згідно листа Здолбунівського відділу державної виконавчої служби від 14.01.2026 №1628, станом на 31.12.2025 борг відповідача у ВП №71986562 по аліментах складає 280,34 грн.
Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 про шлюб, 27.06.2023 ОСОБА_5 уклав шлюб з  ОСОБА_6 (після укладення шлюбу – " ОСОБА_7 ").
Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивачки народився син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_4 . 
Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1  офіційно працевлаштований у ТОВ «Морган Феніче» та ТОВ «Квантум Фом» і отримує заробітну, що останнім у судовому засіданні не заперечувалося та в силу вимог ч . 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів  ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від іншого шлюбу і знаходиться у відпустці по її догляду.
Таким чином, із дня ухвалення рішення про стягнення аліментів до подачі цього цивільного позову матеріальний стан позивачки змінився, а саме: вона народила дитину, у зв`язку із чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та не має можливості працювати.
В свою чергу відповідачем не надано доказів того, що його майновий стан погіршився, більше того останній офіційно працевлаштований і має постійний заробіток.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, беручи до уваги те, що у відповідача є постійне місце роботи та сталий заробіток (дохід), суд дійшов висновку про наявність підстав для змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, визначеного рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2023 року у справі №569/16372/22 та стягнення з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дітьми повноліття.
Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем, чи станом здоров`я не може надавати матеріальну допомогу малолітньому синові, у розмірах визначених судом.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне.
Як слідує з матеріалів справи дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня правого ока, змішаний астигматизм лівого ока та гіперметропію слабкого ступеня обох очей. В зв`язку із цим, діти потребують окулярну корекцію зору на постійній основі.
Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо) (подібні висновки сформульовані зокрема у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року справа № 320/383/19, провадження № 61-18284св19).
Під час розгляду справи, на підставі оцінених доказів, поданих сторонами, суд, з урахуванням медичних документів, що підтверджують наявність у дітей захворювань й містять рекомендації лікарів, а також фіскальних чеків, що підтверджують понесені витрати позивачем у розмірі 13286 грн., дійшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 додаткових разових витрат на утримання дітей у розмірі 6643 грн.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп. (1331 грн. 20 коп. + 1331 грн. 20 коп.) покладаються на відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 206, 258-273, 351 – 355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити.
Змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, визначеного рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2023 року у справі №569/16372/22 та стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 6643 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві 22030106, код банку отримувача 899998, код ЄДРПОУ: 37993783, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету : 22030106).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненскього апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_6 .
Повне судове рішення складено 30.04.2026.

Суддя   І.А. Чорний