КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Київ справа №320/3410/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в: 
До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 08.12.2021 №103950002864; 
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У зв`язку із звільненням з посади головуючого судді у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Лапію С.М.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач 03.12.2021 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До заяви позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; паспорт серії НОМЕР_1 від 01.08.2015; військовий квиток серії НОМЕР_2 від 11.11.1984 року, заяву про спосіб виплати пенсії, трудову книжку серії НОМЕР_3 від 24.02.1987.
Позивач має статус потерпілого громадянина наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 4), який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю з 1986 року що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Київською обласною радою від 08 червня 1994 року.
По принципу екстериторіальності розгляд заяви позивача здійснено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від від 08.12.2021 №103950002864 відмовлено позивачу у призначенні пенсії.
У оскаржуваному рішенні зазначено, що пенсійним органом не враховано період роботи позивача згідно трудової книжки з 24.02.1987 року по 31.03.1996 року оскільки є запис про прийняття на роботу, але відсутній запис про звільнення з роботи. 
Відсутня інформація про перейменування заводу «Фастівський міжколхозний комбікормовий завод» у ЗAT АПП «Комбікормовий завод». Період з 24.02.1987 по 31.03.1996 вилучено із перебування у зоні посиленого радіоекологічного контролю. 
Встановлено, що станом на 01.01.1993 позивач не проживав і не відпрацював 4 роки у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Фактичний період проживання в зоні 4 становить 11 років 5 місяців 11 днів.
Позивач не погоджуючись з оскаржуваним рішенням звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами зазначає таке.
Статтею 49 Закону Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ із змінами та доповненнями (далі по тексту Закон №796) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2, 3,4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Умови призначення пенсії за віком встановлені статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058).
Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
При цьому, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону № 796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Так, пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону № 796 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на
січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 рокі мають право на зменшення віку надання пенсії на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).
Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують факт постійного проживання/роботи особи на територіях радіоактивного забруднення який не обмежується лише довідкою органу місцевого самоврядування встановленої форми, навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими довідками підприємств, установ, організацій.
В силу приписів пункту третього статті 65 Закону № 796 документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Такі документи, як довідки про період проживання/роботи на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до статті 15 Закону № 796 є лише підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали або працювали на території радіоактивного забруднення.
Позивач в період з 24.02.1987 року по 11.09.2007 року працював у м. Фастові, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 24.02.1987 року.
Так, 24.02.1987 позивач прийнятий трактористом до Фастівського міжколхозного комбікормового заводу розташованого за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Кожанське шосе, 1 (наказ №15 від 16.02.1987), 
На підставі протоколу зборів засновників Фастівського міжколхозного комбікормового заводу від 01.03.1996 №1 створено Закрите акціонерне товариство агропромислового підприємства «Комбікормовий завод» (запис у трудовій книжці №1).
Позивач 01.04.1996 прийнятий трактористом в порядку переведення з Фастівського СП по виробництву кормів ЗАТ АПП «Комбікормового заводу» - наказ №35 від 01.04.1996 (запис у трудовій книжці №2).
На підставі протоколу загальних зборів акціонерів від 27.04.2000 підприємство перейменовано у ЗАТ «Фастівський комбінат хлібопродуктів» (запис у трудовій книжці №3).
Позивач 11.09.2007 звільнений з посади згідно ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з скороченням чисельності працівників ЗАТ «Фастівський комбінат хлібопродуктів» наказ №57-к від 11.09.2007 року (запис у трудовій книжці №4).
Статтею 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, згідно з пунктом 4 частини першої цієї статті , до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 . 
З урахуванням приписів пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796 зазначене посвідчення, з урахуванням записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 24.02.1987 року є підтвердженням того, що позивач постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років, а саме з 22.02.1987 року по 11.09.2007 року.
Крім того відповідачем не враховано період роботи позивача з 24.02.1987 по 31.03.1996, у зв`язку з відсутністю запису про звільнення і відсутністю інформації про перейменування заводу «Фастівський міжколхозний комбікормовий завод» у ЗАТ АПП «Комбікормовий завод».
З даного приводу суд зазначає таке
Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах в установах і організаціях затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України та міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 року №110 (далі по тексту - Інструкція № 58).
Абзацом 8 пункту 2.4 Інструкції № 58 в редакції яка діяла станом на 24.04.1996 року встановлено, що переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу, а саме : у графі 3 розділу " Відомості про роботу " як заголовок пишеться повне найменування підприємства, під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу, у графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" з зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду.
Як слідує з трудовій книжки позивача 01.04.1996 позивач прийнятий трактористом в порядку переведення з Фастівського СП по виробництву кормів ЗАТ АПП «Комбікормового заводу» - наказ №35 від 01.04.1996 року.
Інструкція № 58 в редакції 1996 року не передбачає, що при проведенні працівника на іншу постійну роботу, в інший відділ/цех тощо на тому ж підприємстві необхідно вчиняти запис про його звільнення.
Щодо твердження відповідача про те, що у трудовій книжці позивача відсутня інформація про перейменування заводу «Фастівський міжколхозний комбікормовий завод» у ЗАТ АПП «Комбікормовий завод» суд не приймає до уваги, оскільки у трудовій книжці під записом №2 в графі 3 зазначено, що на підставі протоколу зборів засновників Фастівського міжколхозного комбікормового заводу створено Закрите акціонерне товариство агропромислового підприємства «Комбікормовий завод», протокол №1 від 01.03.1996 року. 
Крім того, записом №3 від 27.04.2000 зазначено: «На підставі протоколу загальних зборів акціонерів підприємство перейменовано у ЗАТ «Фастівський комбінат хлібопродуктів»» (протокол №1 від 27.04.2000 року).
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Підтвердженням того, що позивач у період з 24.02.1987 по 11.09.2007 працював на підприємстві розташованому у м. Фастові є також особова карточка №46 ЗАТ АПП «Комбікормовий завод» де зазначені загальні відомості про працівника, відомості про військовий облік, його призначення, відпустки та додаткові дані.
Виходячи з викладеного, неврахування відповідачем період роботи позивача з 24.02.1987 по 31.03.1996 у зв`язку з відсутністю запису про звільнення і відсутністю інформації про перейменування заводу «Фастівський міжколхозний комбікормовий завод» у ЗАТ АПП «Комбікормовий завод» та вилучення цього періоду із перебування у зоні посиленого радіоекологічного контролю є безпідставним, а надані документи, а саме: трудова книжка серії НОМЕР_3 від 24.02.1987 року, особова карточка № НОМЕР_5 ЗАТ АПП «Комбікормовий завод» підтверджують факт, що позивач постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років, а саме з 22.02.1987 по 11.09.2007, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років.
Як вже було зазначено раніше, обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини першої статті 55 Закону № 796 є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. 
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
Позивачу 28.08.2021 виповнилося 55 років, для призначення пенсії в останнього має бути не менше 15 років страхового стажу.
Згідно даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 24.02.1987 та витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5, страховий стаж складає 34 роки 11 місяці 10 днів, що достатньо для призначення пенсії згідно з статтею 55 Закону № 796.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.
Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1985,00 грн, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача.
Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 382 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.12.2021 року №103950002864 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.12.2021.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1985 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.