Справа № 464/2275/26 Головуючий у 1 інстанції: Жила В.С. 
Провадження № 33/811/738/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Микуш Дмитра Михайловича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Микуш Д.М. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21 квітня 2026 року, 

встановив:

постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21 квітня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років з оплатним вилученням транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 на праві власності, марки «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 (номер кузова ТЗ (VIN код) – НОМЕР_2 ).
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 29.03.2026 о 08:47 год. на автодорозі М06 Київ-Чоп 557, повторно протягом року керував автомобілем марки «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову адвокат Микуш Д.М. подав апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану постанову змінити; виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку судді про накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля марки «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 (номер кузова ТЗ (VIN код) – НОМЕР_2 ).
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що призначаючи ОСОБА_2 у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу є занадто суворим, а судом не в повній мірі враховані всі обставини в тому числі особу правопорушника та його майновий стан, а саме те, що ОСОБА_2 є непрацездатною особою, має постійне місце проживання, одружений, іншого транспортного засобу не має, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.
Зазначає, що в матеріалах справи наявні докази майнового стану ОСОБА_1 , які є мінімальними.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Микуш Дмитра Михайловича на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП,
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.03.2026 серії ЕПР1 № 626885, що за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;
- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП від 29.03.2026 із викладенням хронології події правопорушення, зокрема керування 29.03.2026 ОСОБА_1 автомобілем марки «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом (позбавлений права керування) повторно протягом року;
- відеозаписом з місця події з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, де зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, визнавальні по суті пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, визнання ним факту керування 29.03.2026 о 08:47 год. автомобілем марки «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 , наявність рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами та відсутність у нього права керування таким транспортним засобом;
- довідкою інспектора ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП від 31.03.2026, згідно з якою за даними бази «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 16.08.2013 посвідчення водія серія НОМЕР_3 , статус якого «вилучений»;
- довідкою інспектора ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП від 30.03.2026, згідно з якою за даними інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 притягався 27.08.2025 управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 27.08.2025 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.;
- постановою від 29.03.2026 серії ЕНА № 6927189 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 не оспорює фактичних обставин адміністративних правопорушень, та визнає вину у їх вчиненні.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення повторного протягом року порушення, передбаченого частинами другою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є особа, яка на момент керування транспортним засобом не мала такого права. Відповідно до довідки УПП у Львівській області ДПП України від 31 березня 2026 року, у ОСОБА_2 водійське посвідчення вилучене. Відтак, ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення не мав права керування транспортним засобом, а тому є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.
Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Однак, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 року по справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не залежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
З вищенаведеної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, який є пенсіонером, відсутність заподіяної шкоди, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: щире каяття та визнання вини, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний термін є надто суворим, яке не відповідає вчиненому адміністративному правопорушенню та особі правопорушника, а тому його слід змінити. 
З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову суду першої інстанції слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією ч.5 ст.126 КУпАП та вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 5 років і без оплатного вилучення транспортного засобу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу адвоката Микуш Дмитра Михайловича – задоволити.
Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - змінити в частині накладення стягнення.
За вчинення адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дві тисячі чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.
В решті постанову судді залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ