ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/893/26  Провадження 1-кп/636/1133/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026       

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню (ЄРДР № 12025220000000961 від 14 серпня 2025 року), за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, військовослужбовця, перебуваючого на посаді помічника начальника служби військової техніки, озброєння та логістики в/ч НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за місцем розташування бойового підрозділу, на підставі ст. 89 КК України не маючого судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
встановив:
08.08.2025 ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 , помічнику начальника служби військової техніки ВЧ НОМЕР_2 з метою консультації щодо поновлення на військовій службі та переведення до ВЧ НОМЕР_2 його знайомого ОСОБА_7 . ОСОБА_6 повідомив, що його знайомий ОСОБА_7 самовільно залишив військову частину ВЧ НОМЕР_3 однак має намір повернутися до служби, але в іншій військовій частині, та в подальшому звернутися до слідчого або прокурора в порядку ч. 5 ст. 401 КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності.
У ході вказаної телефонної розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення військовою посадовою особою, реалізуючи який останній повідомив ОСОБА_6 що ОСОБА_8 перебуває у розшуку та для вирішення питання про поновлення на військовій службі та переведення до ВЧ НОМЕР_2 необхідно сплатити йому грошові кошти, за які останній забезпечить прийняття командуванням військової частини рішення про прийняття на службу ОСОБА_8 та здійснить вплив на співробітників Військової служби правопорядку у Збройних силах України.
21.08.2025під час зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 останній повідомив, що він може вирішити питання з органами Військової служби правопорядку у Збройних силах України та посадовими особами ВЧ НОМЕР_2 щодо поновлення на службі та переведення до ВЧ НОМЕР_2 до підрозділу БПЛА ОСОБА_9 , але останньому необхідно прибути до м. Полтава до рекрутингового центру, у чому ОСОБА_4 може посприяти.
22.08.2025під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що за вплив на органи Військової служби правопорядку у Збройних силах України та посадових осіб ВЧ НОМЕР_2 щодо поновлення його на службі та переведення до ВЧ НОМЕР_2 до підрозділу БПЛА йому необхідно надати грошові кошти у сумі 2500,00 доларів США.
23.08.2025 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу АЗС «MARSHAL» за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, 2-А, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою незаконного особистого збагачення, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2500,00 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.08.2025 становить 103025,00 гривень) в якості визначеної ним неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення військовою посадовою особою та співробітниками органів Військової служби правопорядку у Збройних сил України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, та добровільно розказав про обставини їх вчинення, а саме, що наприкінці серпня 2025 року, перебуваючи поблизу АЗС «MARSHAL» за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, 2-А, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2500,00 доларів США, для здійснення впливу на прийняття рішення військовою посадовою особою та співробітниками органів Військової служби правопорядку у Збройних сил України, з метою поновлення на військовій службі та переведення до в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 .
Ставлення  ОСОБА_4 до вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі – Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України», «Коробов проти України»).
Розумний сумнів – це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений у ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4  покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та його конкретні обставини, дані про особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, а саме: що він є громадянином України, має вищу освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває на посаді помічника начальника служби військової техніки, озброєння та логістики ВЧ НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, за місцем несення служби характеризується позитивно, на підставі ст. 89 КК України не має судимостей.
Обставиною, що пом`якшує покарання  ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4  судом не встановлені.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо з призначенням покарання у виді штрафу.
Суд приймає до уваги, що на підставі ч. 2 ст. 53 КК України за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 242240,00 гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025, 26.08.2026 ОСОБА_4  звільнений з-під варти у зв?язку із внесенням застави.
На підставі ч. 11 ст. 182 КПК застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Застава, як запобіжний захід за ОСОБА_4 , внесена ОСОБА_10 в сумі 130000,00 гривень і ОСОБА_11 в сумі 112240,00 гривень, підлягає поверненню заставодавцям.
Скасувати запобіжний захід у вигляді застави в сумі 242240,00 гривень відносно ОСОБА_4 .
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Судових витрат за проведення судових експертиз про справі не має.
На підставі ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 скасувати.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 7000 (сім тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119000,00 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід у вигляді застави в сумі 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень відносно ОСОБА_4 – скасувати. 
Повернути заставодавцю ОСОБА_12 , грошові кошти у розмірі 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень, внесені останнім на депозитний рахунок № UA208201720355299002000006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, застава згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 у справі № 953/8795/25.
Повернути заставодавцю ОСОБА_11 , грошові кошти у розмірі 112240,00 (сто дванадцять тисяч двісті сорок) гривень, внесені останнім на депозитний рахунок № UA208201720355299002000006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, застава згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 у справі № 953/8795/25.
Речові докази:
-мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Max, номер моделі MYWY3ZD/A, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI-1 № НОМЕР_5 , IMEI-2 № НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 – повернути власнику ОСОБА_4 ;
-несправжні імітаційні засоби у вигляді грошової купюри номіналом в 100 доларів США у кількості 25 купюр з однаковим номером: КВ 14859854M – знищити.
Арешт майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 із забороною розпорядження та користування, на майно: мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Мах, номер моделі MYWY3ZD/A, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI-1 № НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_8 , з сім-карткою оператора мобільного зв?язку НОМЕР_7 , - належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; несправжні імітаційні засоби у виді грошових купюр номіналом по 100 доларів США кожна у кількості 25шт. з однаковим номером КВ 14859854М., - належні 7-му управлінню (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України – скасувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1