Справи № 333/757/26
 
3/333/685/26

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
 
«22» червня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановила:
12.01.2026 р. о 06 год. 22 хв. ОСОБА_1 , у м. Запоріжжя по вул. Чумаченка, буд.45, керував автомобілем Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
26.05.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О. надійшло клопотання про закриття провадження, в якому вказано наступне. Так, як убачається з відеозапису, працівниками поліції після повідомлення ОСОБА_1 про те, що з транспортного засобу відчувається запах алкоголю йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, на відповідну пропозицію, працівники поліції чіткої відповіді від ОСОБА_1 отримано не було. Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Також, відповідно до наявного відеозапису працівниками поліції не проводилась жодна перевірка стану ОСОБА_2 для виявлення ознак алкогольного сп?яніння, яка б спонукала їх до пропозиції проведення огляду. Навпаки, згідно відеозапису долученого до матеріалів справи, працівник поліції одразу після зупинку транспортного засобу, без озвучення жодної ознаки сп`яніння, відповідно до Інструкції, пропонує пройти огляд в медичному закладі. Тобто, без будь-якої підстави та озвучення ознак сп`яніння пропонує пройти такий огляд. Відповідно до фабули звинувачення, складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, останній порушив п. 2.5 ПДР, а саме відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп?яніння. З наданого разом з протоколом про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, як поліцейський взагалі не пропонує пройти огляд ОСОБА_2 на місці зупинки за допомогою технічного пристрою на місці зупинки, а тому не було й відмови від такого огляду. Крім того, відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР передбачена саме за відмову від проходження медичного огляду, однак відеозаписом взагалі не зафіксовано факт відмови. ОСОБА_2 жодного разу не сказав, що відмовляється від проходження медичного огляду. Враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 26.05.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О. надійшло клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації по справі, в якому останній просив у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
ОСОБА_1 не з`явився до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений за допомогою SMS-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку SMS.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Дослідивши матеріали, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд прийшов до таких висновків виходячи з наступного.
12.01.2026 року о 06.37 год. був складений протокол серії ЕПР1 №564412, в якому зафіксоване вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений, від письмових пояснень відмовився, про що свідчить його підпис та відеозапис, з якого вбачається, що поліцейський зачитує протокол, роз`яснює його зміст та надає на підпис.
Згідно направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 12.01.2026, ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.3.,1.5. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «ОГаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі відеозапису з боді-камер поліцейських, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки певні ознаки свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем. Ознаки, які притаманні знаходженню особи в стані алкогольного сп`яніння також зазначені у вищедослідженому акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час зупинки транспортного засобу, під керуванням  ОСОБА_1 , останньому роз`яснюється причина такої зупинки, при цьому, зміст переглянутого відеозапису повністю спростовує доводи, вказані захисником у клопотанні. Так, ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції встановлювались та йому озвучувались. Далі зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про відповідальність за відмову від проходження запропонованого огляду та як наслідок, складання адміністративного протоколу. Отже, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом та виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, зафіксована працівником поліції позиція ОСОБА_1 вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду.
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адмінправопорушення та в доданих до нього матеріалах, і, відповідно до п. 2.5 ПДР України, проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а підставою для висунення вимоги про необхідність проходження такого огляду на стан сп`яніння є виявлення поліцейським у особи ознак алкогольного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу І Інструкції. 
На переконання суду, документи у справі про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Інші доводи захисника сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винуватість ОСОБА_1 , суду не надано.
Отже, досліджені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо клопотання захисника про незастосування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з такого.
За приписами статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік і є безальтернативною.
Законом не передбачено можливості альтернативи основного та додаткового стягнення, тому дискреційні повноваження судді обмежені імперативно встановленими нормами.
Окрім того, у постанові Пленуму ВССУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» наголошено, що чинне адміністративне законодавство не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Разом із тим, слід керуватися положеннями статті 33 КУпАП. Та застосовувати стягнення у межах відповідних норм.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а тому суд не вправі при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом таких положень не передбачено.
Отже, оцінюючи всі обставини справи, по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу правопорушника та інші обставини у справі, вважаю можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 1224, 124, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –
постановила:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Платіжні реквізити для сплати адміністративного штрафу: 
Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300
Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001 
Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)
Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665/ шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок. 
Платіжні реквізити для перерахування судового збору:
Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001 
Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Ковальова