НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 680/209/26
№2/680/304/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Споживчий центр»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи 
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 09 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) № 09.09.2025- 100002767. 
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 1 000 грн, строком на 154 дні, з фіксованою стандартною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 один день користування кредитом протягом усього строку користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 7% від суми кредиту та дорівнює 70, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 70 грн у кожному з 2 чергових періодів. 
Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 57135 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 19500 грн, заборгованість за процентами - 23 790 грн, комісія, пов`язана з наданням кредиту - 1365 грн, додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 2730 грн, проценти нараховані по статті 625 ЦК України – 9750 грн.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином (арк.спр.80).
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін.

Процесуальні дії у справі
27 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
24 квітня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача. 
15 травня 2026 року залишено без розгляду відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Єлісєєвим Д.О. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
09 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 09 вересня 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е689», укладено кредитний договір № 09.09.2025- 100002767.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (пункт 3.1 Пропозиції) (арк. спр. 16-23). 
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Сума кредиту – 1 000 грн. Строк на який надається кредит – 154 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 09 лютого 2026 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 535432XX-XXXX5181. 
Процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 6 Заявки).
Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 Заявки).
Денна процентна ставка 0,8% (п.12 Заявки).
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 7% від суми кредиту та дорівнює 70 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 70 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п. 8,9 Заявки).
Способи організації переказу грошових коштів узгодженні між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр» у договорі про надання послуг з переказу коштів №ФК – П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року (арк. спр. 11-15). 
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 09 вересня 2025 року о 21 год 56 хв на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 1 000 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.09.2025- 100002767 (арк.спр.38).
10 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К589», укладено додатковий договір, за умовами якого сторони домовились збільшити суму кредиту до 4800 грн шляхом зобов`язання кредитодавця надати позичальнику 2-й транш у розмірі 3800 грн на реквізити електронного платіжного засобу споживача 535432XX-XXXX5181 на строк 153 дні з дати його надання. Комісія, пов`язана з наданням 2-го траншу становить 7 % від його суми та складає 266 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 336 грн, починаючи з чергового періоду, наступним за першим черговим періодом у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди 2,3 (арк.спр.24 на звороті-28).
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 10 вересня 2025 року о 16 год 16 хв на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 3800 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.09.2025- 100002767 (арк.спр.39).
13 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К425», укладено додатковий договір, за умовами якого сторони домовились збільшити суму кредиту до 17300 грн шляхом зобов`язання кредитодавця надати позичальнику 3-й транш у розмірі 12500 грн на реквізити електронного платіжного засобу споживача 535432XX-XXXX5181 на строк 150 днів з дати його надання. Комісія, пов`язана з наданням 3-го траншу становить 7 % від його суми та складає 875 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 1211 грн, починаючи з чергового періоду, наступним за першим черговим періодом у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди 2,3 (арк.спр.28 на звороті-33).
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 13 вересня 2025 року о 14 год 46 хв на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 12500 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.09.2025- 100002767 (арк.спр.40).
20 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К156», укладено додатковий договір, за умовами якого сторони домовились збільшити суму кредиту до 19500 грн шляхом зобов`язання кредитодавця надати позичальнику 4-й транш у розмірі 2200 грн на реквізити електронного платіжного засобу споживача 535432XX-XXXX5181 на строк 143 дні з дати його надання. Комісія, пов`язана з наданням 4-го траншу становить 7 % від його суми та складає 154 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 1365 грн, починаючи з чергового періоду, наступним за першим черговим періодом у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди 2,3 (арк.спр.33 на звороті-36).
ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 20 вересня 2025 року о 16 год 55 хв на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 2200 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.09.2025- 100002767 (арк.спр.41).
Відповідно до інформації з центрального вузла системи BankID на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача від АТ КБ «Приватбанк» отримано відомості щодо позичальника ОСОБА_1 , зокрема, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , номер телефону – НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 (арк.спр.42).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» зазначено, що автентифікація – це електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом – алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Загалом підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів, який не обов`язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов`язувався.
У частинах першій та другій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. 
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором свідчить про волю сторін договору, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, засвідчує ідентифікацію сторін та є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору та отриманням кредиту.
Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір № № 09.09.2025- 100002767 від 09 вересня 2025 року та додаткові договори до нього від 10 вересня 2025 року, 13 вересня 2025 року та 20 вересня 2025 року в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовими паролями). 
Кредитні кошти у розмірі 1000 грн, 3800 грн, 12500 грн, 2200 грн були перераховані відповідачу ОСОБА_1 на рахунок платіжної карти  НОМЕР_1 , що підтверджується квитанціями ТОВ «УПР».
Відповідач не надала суду доказів неналежності їй платіжної карти 5354328067145481, не спростувала факту перерахування кредитних коштів.
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони, а не лише на позивача. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Отже, факт укладення кредитного договору, додаткових договорів до нього та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів від позивача у загальному розмірі 19500 грн, суд вважає доведеним.
Суд установив, що кредитні кошти відповідач отримала на споживчі цілі у зв`язку із чим на правовідносини, які виникли між сторонами поширюється дія Закону України  «Про споживче кредитування».
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Умовами кредитного договору та додаткових договорів зафіксовано право кредитодавця на комісію за надання кредиту за ставкою 7 % від суми кредиту, тобто 70 грн, 153 грн, 875 грн, 154 грн, а всього 1252 грн. Комісія за надання кредиту – це плата за надання кредиту. 
Комісія за надання кредиту визначена умовами договору та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту), а тому підлягає стягненню з відповідача.
Натомість вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2730 грн, задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. 
Умовами кредитного договору та додаткових договорів визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. 
Частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено перелік типових умов, які вважаються несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів.
Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (ч. 6 ст. 3 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У Постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Об`єднана палата дійшла до висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач не надав доказів реального надання і переліку конкретних послуг фактично наданих споживачу, необхідності їх надання в розумінні статей 8, 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи вищевикладені мотиви, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2730 грн є безпідставним та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Також суд вважає безпідставними позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 9750 грн з наступних підстав.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пред`являючи вказані вимоги, поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно з якими: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 9750 грн процентів на підставі ст. 625 ЦК України підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. 
Умовами кредитного договору встановлено строк дії договору - 154 дні, тобто до 09 лютого 2026 року.
Відповідач, у порушення умов укладеного договору, своєчасно не повертав кредитні кошти, а також проценти за користування ними, у зв`язку з чим у виникло право на стягнення простроченої заборгованості.
Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість за наданим кредитом становить 19500 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом – 23 790 грн (арк. спр.44-46).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснено в межах строку кредитування з 09 вересня 2025 року до 09 лютого 2026 року (154 дні) за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,00 % в день. 
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Сторони передбачити обов`язок позичальника сплатити проценти за користування кредитом та їх розмір.
Із вказаними умовами договору відповідач погодилась, підписавши кредитний договір.
Відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом відповідає умовам укладеного договору, здійснений в межах строку погодженого сторонами правочину, є таким, що ґрунтується на законних та договірних підставах, а відтак заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, комісією за видачу кредиту підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала, власних контррозрахунків, доказів належного виконання умов договору, не надала. 
З огляду на викладене суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 44 655грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 19500грн, заборгованість за процентами – 23 790грн, заборгованість за комісією за надання кредиту – 1365 грн.
Розподіл судових витрат
Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2 080,93 грн (3 328 х 0,8=2 662,40, 44655х 100 : 57132 =78,16%, 2 662,40х 78,16% = 2 080,93). 
Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
Враховуючи, що представник позивача у позовній заяві вказав про те, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду у строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № № 09.09.2025- 100002767 від 09 вересня 2025 року та додатковими договорами до нього від 10 вересня 2025 року, 13 вересня 2025 року та 20 вересня 2025 року в розмірі 44 655(сорок чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту – 19 500грн, заборгованість за процентами – 23 790грн, заборгованість за комісією за надання кредиту – 1365 грн. 
В іншій частині позову –відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 93 коп. сплаченого судового збору. 
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу на 29 травня 2026 року на 09:00 годину, та встановити представнику позивача строк у 5 днів для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ - 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя А.  О.  Олійник