Справа № 645/6160/21
Провадження № 2/645/896/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань – Хілінського М. І.,
учасників справи:
представника позивача – адвоката Кривошеєнко О.Ю.,
представника позивача – адвоката Ковбасенко І.В., 
представника відповідача – адвоката Пастух О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця та свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2021 року позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить суд визнати недійсними електронні торги квартири АДРЕСА_1 , визнати недійсним та скасувати Акт державного виконавця, затвердженого начальником Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) №55986830/1 від 10.10.2018 року, визнати недійсним та скасувати Свідоцтво, видане 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 про право власності.
Вказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 404850,00 грн., судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Видані Фрунзенським районним судом м.Харкова виконавчі листи були пред`явлені до виконання до Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м. Харкові. На підставі виконавчих листів були відкриті виконавчі провадження № 55986830 та № 55986940 та звернуто стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира не була продана з публічних торгів, і відповідач ОСОБА_2 подав до ВДВС заяву про залишення майна за собою. В подальшому Актом №55986830/1 від 10.10.2018, затвердженого начальником ВДВС, квартиру було передано стягувачу. 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л. було видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 810, згідно якого квартира за адресою: АДРЕСА_2 , передана у власність ОСОБА_2 .
Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.07.2019 року заочне рішення Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц скасоване, а справу призначено до розгляду у загальному порядку. Рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 11.08.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Рішення набрало чинності. Як зазначає позивач, судом встановлена відсутність заборгованості станом на дату звернення позивача до суду, тому електронні торги проведені на підставі виконавчого документа, виданого на підставі рішення суду, який не підлягав виконанню, в силу скасування рішення, є істотним порушенням закону під час організації та проведення електронних торгів, що в свою чергу вплинуло на їх результат.
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем, який розумів, що ОСОБА_1 борг погасила, а заборгованість відсутня станом на дату звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, а також коли подавав заяву державному виконавцю про залишення за собою майна, не реалізованого на електронних торгах. Отже, майно вибуло із володіння ОСОБА_1 без її згоди на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування майна у ОСОБА_2 із чужого незаконного володіння.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. від 21.09.2021 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. від 18.01.2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній цивільній справі задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 33 кв.м до набранням рішенням суду законної сили.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.
Ухвалою суду від 19.09.2022 року справу прийнято до провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. та призначено підготовче судове засідання.
08.02.2022 року до суд надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця і Свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача, в якій просить: визнати недійсними електронні торги щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним та скасувати Акт державного виконавця, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`яському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області № 55986830/1 від 10.10.2018 року; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво, видане 18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстроване в реєстрі за № 810; витребувати із володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
18 січня 2024 року рішенням Октябрьского районного суду м. Полтави позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця і Свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача були задоволені.
24 березня 2024 року ухвалою Октябрьского районного суду м. Полтави рішення Октябрьского районного суду м. Полтави від 18 січня 2026 було скасовано та справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. 
25 квітня 2024 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова вказана цивільна справа була прийнята до провадження та призначене підготовче судове засідання. 
11 грудня 2024 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова підготовче провадження було закрито та справа призначена до судового розгляду.
18 серпня 2025 року ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця і Свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача був залишений без розгляду.
18 листопада 2025 року постановою Харківського апеляційного суду ухвала Немишлянського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2025 року була скасована.
08 грудня 2025 року ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова справа була призначена до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити, з підстав зазначених у позові. Зазначили, що позивачу не було відомо про заочне рішення про стягнення з неї заборгованості за договором позики, яке в подальшому було скасоване та відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. Рішенням суду було встановлена відсутність заборгованості, оскільки позивач погасила заборгованість за договором позики. Тому ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем. Квартира вибула з володіння ОСОБА_1 поза її волею, з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Пастух О. В., у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. У судовому засіданні зазначив, що посилання позивача на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 у справі № 645/10647/14-ц, відповідно до якого позов ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було відмовлено є недоречним, оскільки судом було встановлено та не оспорювалось сторонами, що в рахунок заборгованості за договорами позики позивач отримав квартиру відповідачки. При цьому  ОСОБА_1 не оспорювала мотивувальну частину рішення суду 645/10647/14-ц, а подання позову у цій справі здійснено для уникнення виконання зобов`язань та суперечитиме рішенню Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 у справі №645/10647/14-ц. Представник відповідача також вказав, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем та вимоги про витребування з його володіння майна є незаконними та такими, що суперечать практиці Верховного Суду.
Представник ДП «СЕТАМ» до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що електронні торги були проведені відповідно до норм чинного законодавства, а позивачем не надано доказів щодо порушення Порядку реалізації арештованого майна в ході проведення електронних торгів. Також не надано доказів порушення при проведенні торгів, які б вплинули на результат торгів, або порушення прав позивача.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не звився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна до судового засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала заяву, якою просила слухати справу за її відсутності. 
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.04.2015 року у справі № 645/10647/14-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 404950,00 грн., що є еквівалентом 17500 доларів США, судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
14.03.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова видано дублікати виконавчих листів у справі № 645/10647/14-ц (т. 2, а. с.66-67; 72-73).
14.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області про прийняття на примусове виконання виконавчих листів (т. 2., а. с. 65, 71), на підставі яких було відкриті виконавчі провадження № 55986830 та № 55986940 (т. 2, а.с. 69-70, 74-75).
У ході проведення виконавчих дій було арештоване та описане майно боржника – ОСОБА_1 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.77-78).
16.04.2018 року МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення оцінки нерухомого майна (т. 2, а.с.80-81).
Згідно висновку про вартість майна ринкова вартість однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , від 19.04.2018 року становить 530800,00 грн (т.2,а.с.85-109).
Відповідно до протоколу № 334333 проведення електронних торгів від 24.05.2018 року, реєстраційний номер лота: 277844, щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , стартова ціна: 530800,00 грн., торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т.2, а.с. 127).
Відповідно до протоколу № 338493 проведення електронних торгів від 13.06.2018 року щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Стартова ціна: 371560,00 грн, торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2, а.с. 152).
Відповідно до протоколу № 342984 проведення електронних торгів від 04.07.2018 року щодо нерухомого майна: однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Стартова ціна: 371560,00 грн, торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2, а.с. 136).
Актом №55986830/1 від 10.10.2018, затвердженого начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області, майно – однокімнатна квартира загальною площею 33,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , яку відповідно до заяви від 23.08.2018 року стягувача передано ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу боржником ОСОБА_4 (т. 2, а.с.141-142).
18.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л. було видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 810, згідно якого квартира АДРЕСА_3 , було передано у власність ОСОБА_2 .
Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 14.07.2019 року поновлено представнику ОСОБА_1 – ОСОБА_5 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, ухваленого у справі № 645/10647/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами (т.1, а. с. 225-226).
Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.07.2019 року заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, ухваленого у справі № 645/10647/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, відсотки за користування коштами – задоволено. Скасовано заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами (т. 1, а.с. 20-22).
Рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 11.08.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами з ОСОБА_1 відмовлено. Рішення набрало чинності (т.1, а.с.26-30).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2021 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 33 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловим Е.В. (т. 1, а.с. 187-188).
Суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.
Відповідно до наведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.
Згідно з пунктом 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в МЮУ 30 вересня 2016 року за № 1301/29431, в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21) дійшла висновку про те, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, проведення процедури прилюдних торгів є правочином.
Такий висновок узгоджується з нормами статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, публічних торгах, та визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
Тобто для визнання судом торгів недійсними необхідними є такі умови: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (див. пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24)).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 червня 2024 року у справі № 587/2230/21 (провадження № 61-5981сво23) відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року
у справі № 712/1317/14-ц (провадження № 61-22566св18) та від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (провадження № 61-25870св18), і вказав, що наявність підстав для визнання того чи іншого правочину недійсним має встановлюватися судом саме на момент його вчинення. Рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки, у тому числі й щодо недійсності правочину, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Судом встановлено, що оспорювані електронні торги з реалізації належної позивачу квартири, які відбулися на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року по цивільній справі № 645/10647/14-ц проведені 10 жовтня 2018 року. 
Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 30.07.2019 року заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, ухваленого у справі № 645/10647/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, відсотки за користування коштами – задоволено. Скасовано заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами (т. 1, а.с. 20-22).
Рішенням Фрунзенського районного суд м. Харкова від 11.08.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, відсотків за користування коштами з ОСОБА_1 відмовлено. Рішення набрало чинності (т.1, а.с.26-30).
Тобто рішення суду, на підставі якого проводились електронні торги з реалізації нежилого приміщення, було скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості, вже після проведення електронних торгів.
Таким чином, немає підстав для визнання недійсними електронних торгів, проведених на підставі рішення суду, яке на час проведення електронних торгів було чинним.
Тому в задоволенні позову в частині визнання недійсними електронних торгів та похідних вимог - про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та скасування акта приватного виконавця, свідоцтва про право власності - слід відмовити.
За наведених обставин безпідставними є доводи представників позивача про те, що спірні електронні торги були проведені на підставі рішення суду, яке у подальшому було скасоване.
Посилання на правову позицію ВС по справі № 757/9754/13 від 17.02.2021 року стороною позивача є помилковим, оскільки вказане рішення стосується інших правовідносин, а саме оскарження дій виконавця та про заміну стягувача його правонаступником.
Також не є правовою підставою про визнання недійсними електронних торгів надана позивачем розписка від липня 2017 року, оскільки підставою позовних вимог не є оспорювання договору позики, а визнання проведених електронних торгів недійсними. 
Разом з тим права позивача можуть бути захищені шляхом відшкодування завданої йому шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Відповідачами за таким позовом можуть бути особи, з вини яких така шкода була заподіяна (пункт 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20)).
Так, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у визначених у законі випадках (частина перша статті 388 ЦК України).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У статті 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.
Власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).
Згідно матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_2 набув за результатом електронних торгів, які проводились на примусове виконання заочного рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 404850 грн.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.
Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який надалі було підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).
Застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки, відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 592/7963/16-ц (провадження № 61-32603св18), від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 295/3225/17 (провадження № 61-14765св20), від 07 травня 2022 року у справі № 640/14276/17 (провадження № 61-14677св21).
Оскільки суд дійшов висновку, що немає підстав для визнання недійсними електронних торгів, проведених на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, яке у судовому порядку скасоване після проведення торгів.
Отже, немає підстав для витребування квартири АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 в порядку, визначеному частиною першою статті 388 ЦК України.
Представником відповідача була надана заява щодо застосування строку позовної давності. Суд зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог по суті, тому не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача по справі. 
Керуючись ст.ст. 11-13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця та свідоцтва про право власності, визнання права власності та витребування майна у набувача - відмовити.
Судові витрати покладаються на позивача. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач 1:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідач 3: Основ`янсько – Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 41430683, адреса місцезнаходження: 61001, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8.
Відповідач 4: Державне підприємство «СЕТАМ», код ЄДРПОУ 39958500, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6.
Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна, адреса місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Оренбурзька, буд. 4.

Повний текст судового рішення складено 26.05.2026 року. 

Головуючий суддя -