ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4955/26 Справа № 209/154/26 	  	Головуючий у першій інстанції: Шендрик К. Л. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Агєєва О.В., Никифоряка Л.П., 
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області у складі судді Шендрик К.Л. від 09 лютого 2026 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,– 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 09 лютого 2026 року заяву представниці ОСОБА_3 – адвоката Хачікян Маріам Петросівни про забезпечення позову - задоволено. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу AUDI А6, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1968 см.куб, дата реєстрації 04 квітня 2023 року, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 , та транспортного засобу RENAULT TRAFIC, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1995 см.куб, дата реєстрації 12 березня 2018 року, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 ) до закінчення розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судової повістки в електронному вигляді представнику позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.
Встановлено, що ОСОБА_3  19 січня 2026 року звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 : 
- нерухоме майно - двокімнатну квартиру реєстраційний номер 19497125 (загальною площею 49,4 м2 на восьмому поверсі, дев`ятиповерхового житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) - з рівними частинами, що становить по 1/2 частині кожного, в грошовому еквіваленті становить по 318222,00 грн. для кожного;
- колісний транспортний засіб AUDI A6, рік випуску 2015, об`єм двигуна 1968 см3, дата реєстрації 04.04.2023р - з рівними частинами, що становить по 1/2 частині кожного, в грошовому еквіваленті становить по 434000,00 грн. для кожного;
- колісний транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік випуску 2010, об`єм двигуна 1995 см3, дата реєстрації 12.03.2018р - з рівними частинами, що становить по 1/2 частині кожного, в грошовому еквіваленті становить по 242 000,00 грн. для кожного;
- колісний транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, рік випуску 2015, VIN код НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_6 – з частинами ? (75%) на користь Позивача (в грошовому еквіваленті становить по 465 000,00 грн.) та ? (25%) на користь Відповідача (в грошовому еквіваленті становить 155 000,00 грн.).
Позивачка просила, в порядку поділу майна подружжя, припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 49,4 м2 на восьмому поверсі, дев`ятиповерхового житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити вказане майно (загальною вартістю 636 444,00 грн.) у власність позивачки. В порядку поділу майна подружжя припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на колісний транспортний засіб AUDI A6, рік випуску 2015, об`єм двигуна 1968 см3, дата реєстрації 04.04.2023р та виділити вказаний автомобіль у власність відповідача стягнувши з нього на користь позивачки 434000,00 грн. В порядку поділу майна подружжя припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 колісний транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік випуску 2010, об`єм двигуна 1995 см3, дата реєстрації 12.03.2018 та виділити вказаний автомобіль у власність відповідача стягнувши з нього на користь позивачки 242000,00 грн. В порядку поділу майна подружжя припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 колісний транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, рік випуску 2015, VIN код НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1968 см3, д.н.з. НОМЕР_6 та виділити вказаний автомобіль у власність ОСОБА_1 стягнувши з нього на користь позивачки 146778,00 грн.
09 лютого 2026 року представником позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: в порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження колісного транспортного засобу AUDI А6 (рік випуску 2015, об`єм двигуна 1968 см.куб, дата реєстрації 04 квітня 2023 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 ) та колісного транспортного засобу RENAULT TRAFIC (рік випуску 2010, об`єм двигуна 1995 см.куб, дата реєстрації 12 березня 2018 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 ) до закінчення розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.
На обґрунтування вимог заяви зазначено, що ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Ціна позову становить 1459222,00 грн. Як вбачається з позову, відповідач не бажає здійснити поділ спільного майна в позасудовому порядку, що є порушенням прав позивачки. Таке ставлення свідчить про об`єктивні ризики того, що ним будуть вчинені дії щодо протиправного відчуження спільного майна на користь інших осіб одразу, як тільки він дізнається про подання позову, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, автомобіль на теперішній час можна відчужити через територіальний сервісний центр МВС. При цьому, законодавство не передбачає перевірку факту набуття його у шлюбі. Таким чином, ніщо не завадить відповідачу здійснити протиправне відчуження автомобіля в будь-який час до ухвалення судом рішення по справі. Просить взяти до особливої уваги те, що відповідач 15 травня 2024 року здійснив відчуження належного спільного транспортного засобу Volkswagen Passat, рік випуску 2015, VIN код НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1968 см.куб, д.н.з. НОМЕР_6 . Відчуження відбулось без відома та згоди позивачки, відповідно до договору дарування на користь третьої особи у ТСЦ 5341. За таких обставин позивачка вважає необхідним клопотати перед судом про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 04 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 20 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 08.01.2026, транспортних засіб AUDI А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 11,12).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 08.01.2026, транспортних засіб RENAULT TRAFIC (рік випуску 2010, об`єм двигуна 1995 см.куб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 також зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 10, 13).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами справи дійсно виник спір щодо поділу майна подружжя, зокрема, щодо поділу транспортного засобу AUDI А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та транспортного засобу RENAULT TRAFIC (рік випуску 2010, об`єм двигуна 1995 см.куб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; приймаючи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу AUDI А6, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1968 см.куб, дата реєстрації 04 квітня 2023 року, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 , та транспортного засобу RENAULT TRAFIC, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1995 см.куб, дата реєстрації 12 березня 2018 року, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 ) до набрання судовим рішенням законної сили.
Колегія суддів вважає, що саме такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися вказаним майном.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог статті 152 ЦПК України не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Вказаною нормою передбачено три самостійні процесуальні аспекти звернення із заявою про забезпечення позову: до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову та після відкриття провадження у справі. 
Отже, подання заяви про забезпечення позову після подання позовної заяви, але до відкриття провадження у справі, саме по собі не свідчить про неможливість її розгляду судом, до якого вже подано відповідний позов.
Крім того, інститут забезпечення позову має на меті запобігання утрудненню чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, а тому його ефективність значною мірою залежить від оперативності застосування відповідних заходів.
Сам по собі факт того, що на дату подання заяви про забезпечення позову провадження у справі ще не було відкрито, не є безумовною підставою для відмови у її задоволенні та не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали, якщо судом були належним чином встановлені наявність спору між сторонами, ризики утруднення виконання можливого рішення суду та співмірність обраного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.
Таким чином, вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову.
Доводи апелянта про недоведеність позивачкою ризику невиконання рішення є необґрунтованими, оскільки за відповідачем зареєстровані транспортні засоби, які є рухомим майном, право на які є предметом спору у даній справі та які можуть бути відчужені.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія дійшла висновку про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без задоволення, а ухвали Дніпровського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 09 лютого 2026 року про забезпечення позову– без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 09 лютого 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк