Справа № 401/4283/25 
Провадження № 2/401/739/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя - Андріянова С.М.
секретаря судового засідання – Бойко Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 1000861525 в сумі 30 827 грн. 82 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.12.2011 між АТ«ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1000861525. АТ «ОТП БАНК» виконало умови договору та надало відповідачу ОСОБА_1 кредит на умовах, передбачених кредитним договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі згідно договору. 
20 червня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу № 20/06/25, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. 
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 20 червня 2025 року до договору факторингу № 20/06/25 від 20 червня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 30 827 грн. 82 коп., з яких: 19 779 грн. 20 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 11 048 грн. 62 коп.- заборгованість за відсотками. 
Відповідач не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства, ні попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1000861525 від 29.12.2011 в розмірі 30 827 грн. 82 коп.
Ухвалою суду від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій в суд позовній заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач до суду не з`явилася, подала клопотання про застосування строків позовної давності, вказуючи, що спірний кредит між нею та АТ «ОТП БАНК» був укладений 29.12.2011 на 16 місяців, тобто до 29.04.2013 року, який вона повністю сплатила в межах строку дії договору. Будь яка заборгованість за нею відсутня. 
Посилаючись на ст. 257 ЦКУ просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.12.2011 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1000861525, за умовами якого товариство передало клієнту фінансовий кредит в розмірі 1330 грн. 96 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 5-7).
20 червня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «ОТП БАНК» укладено Договір факторингу № 20/06/25, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає (відступає)ТОВ «ФК«ЄАзПБ» належній йому права вимоги, а останнє приймає належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги.
Згідно витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 20/06/25 від 20 червня 2025 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 30 827 грн. 82 коп.,з яких: 19 779 грн. 20 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 11 048 грн. 62 коп. - заборгованість за відсотками. (а.с. 60-68)
Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
На підтвердження суми заборгованості відповідачки перед позивачем, останнім долучено розрахунок заборгованості за договором № 1000861525 за період з 20.06.2025 року по 30.11.2025 року, з якого вбачається, що станом на 30.11.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 30 827 грн. 82 коп., з яких: 19 779 грн. 20 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 11 048 грн. 62 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 29), однак на переконання суду такий розрахунок не може бути належним доказом наявності заборгованості відповідача у зазначеному позивачем розмірі у зв`язку з нормами законодавства, наведеними вище, а саме зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація, зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
У розрахунку заборгованості позивачем надано лише відомості щодо загального розміру позики та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би відомості про суму коштів, яку відповідач отримав в межах наданої позики, суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду (щомісячно).
Також позивачем не надано жодного правового обґрунтування та пояснення тій обставині, внаслідок чого основна сума заборгованості ОСОБА_1 , визначена у договорі кредиту № 1000861525 від 29.12.2011 року в розмірі 1330 грн. 96 коп., збільшилась до 19 779 грн. 20 коп.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеним та документально не підтвердженим факт утворення у відповідачки заборгованості у розмірі 30 827 грн.82 коп. в результаті невиконання умов кредитного договору № 1000861525 від 29.12.2011 року.
Не зважаючи на те, що відповідачка позовні вимоги не визнала, також просила про застосування строків позовної давності.
У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду 29.12.2025 з вимогами про стягнення боргу станом на 20.06.2025. Однак, як вбачається з копії договору про надання споживчого кредиту № 1000861525, який був укладений 29.12.2011 строком на 16 місяців, тобто до 29.04.2013 року, згідно графіку платежів ТОВ «ОТП КРЕДИТ» останній платіж відповідачем повинен був бути здійснений 29 квітня 2013 року, а отже строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості сплив 29 квітня 2016 року, в той час як позивач звернувся до суду лише в грудні 2025 року, тобто з пропуском трирічного строку давності.
Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
З огляду на наведені обставини у задоволені позовних вимог необхідно відмовити.
Оскільки, суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274-277, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.
Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду, скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , УНЗР 19690517-05724.

Суддя Світловодського міськрайонного
суду Кіровоградської області С.М. Андріянова