Справа № 347/2469/13-ц 
Провадження № 22-ц/4808/775/26 
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.,
суддів: Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.
за участю секретаря - Кузів А.В.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Депт Фінанс»
заінтересована особа - Косівський відділ ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Рищук Віталій Віталійович,
на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року, ухвалеу судом у складі судді Кіцули Ю.С.,
у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №347/2469/13-ц таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №347/2463/13-ц таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Косівського районного суду від 18 жовтня 2013 року в цивільній справі №347/2469/13-ц звернено стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,7514 га, що знаходиться в с. Розтоки Косівського району Івано-Франківської області та належать ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ІФ № 007433, передану ним в іпотеку згідно додаткової угоди від 28.01.2008 № 241 до договору іпотеки № 1103 від 05.05.2006 року. За рахунок предмета іпотеки підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк», що випливають з кредитного договору №2276 від 04.05.2006 року та додаткових угод до нього, укладеного між АВП «Прелуки» (с. Розтоки, Косівський район Івано-Франківської області, МФО 336882, код 246811329) у загальній сумі 2 652 888 грн. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 1 050 000 грн. 
На виконання зазначеного рішення 16 грудня 2013 року Косівським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист №347/2469/13-ц. 
05 липня 2016 року головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.
15 квітня 2019 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс» укладено договір №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним портфелем у кількості 725 кредитних договорів, відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки.
28 жовтня 2019 року Косівським районним судом Івано-Франківської області було замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс»» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №347/2469/13-ц виданого 16.12.2013 року Косівським районним судом Івано-Франківської області.
ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується довідками АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс» про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 та з проханням зняти заборону та вилучити запис з реєстру іпотек про іпотеку накладену згідно Іпотечного договору від 05.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального Маркуц У.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1103 з врахуванням Договору про внесення змін та доповнень від 28.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. та зареєстрованого в реєстрі за №241.
18 липня 2025 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. припинено обтяження у вигляді заборони на земельні ділянки загальною площею 0,7507 га, що знаходяться в с. Розтоки Косівського району Івано-Франківської області та належать ОСОБА_1 .
Значив, що станом на теперішній час у нього відсутні будь-які зобов`язання за вказаним договором іпотеки, оскільки такий договір припинений, однак на виконанні Косівського районного відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого документа, яким передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки за вже припиненим договором іпотеки. 
Крім того, посилається на те, що йому стало відомо, що заміна стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від «18» жовтня 2013 року в цивільній справі №347/2469/13-ц, була помилковою, оскільки між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс» не укладався договір щодо відступлення права вимоги за іпотечним договором від 05.05.2006 року,та такий договір не досліджувався судом при заміні стягувача у виконавчому провадженні.
У зв`язку з викладеним, просив суд визнати виконавчий лист №347/2469/13-ц від 16.12.2013 року щодо виконання рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2013 року в цивільній справі №347/2469/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки належний ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №347/2463/13-ц таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Рищук В.В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області було задоволено клопотання представника заявника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних. Проте, 09 березня 2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області не створювалась конференція для забезпечення участі представника заявника Рищука В.В. в режимі відеоконференції, на підтвердження чого надає скріншот із сторінки облікового запису користувача Рищук Віталій ІНФОРМАЦІЯ_1 за вебадресою https://vkz.court.gov.ua. Судом порушено право представника заявника на участь у судових засіданнях в режими відоконференції.
Вважає помилковим висновок суду про те, що довідки про відсутність заборгованості за виконавчим листом є правовою підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а саме фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) у строки, визначені частиною другою цієї статті, а тому належним способом захисту права боржника - фізичної особи в даному випадку є звернення до державного виконавця, на виконанні якого перебуває відповідний виконавчий лист, із заявою про закінчення виконавчого провадження, а в разі відмови закінчити виконавче провадження - зі скаргою на дії державного виконавця. 
Суд помилково дійшов висновку, що добровільне виконання ОСОБА_1 зобов`язань відбулося в межах примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а не поза його межами, оскільки рішенням суду у цій справі звернено стягнення на предмет іпотеки належний ОСОБА_1 , проте його реалізація в межах виконавчого провадження не відбулась, а тому відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 не свідчить про їх виконання в межах примусового виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник Рищук В.В. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу «судова повістка» до електронного кабінету Рищука В.В .

У судове засідання представники ТОВ «Депт Фінанс» та заінтересованої особи - Косівського відділу ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу «судова повістка» до їх електронного кабінету.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції скаржник посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо забезпечення представнику заявника доступу до суду шляхом безпосередньої його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
В рішенні від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 у справі № 1-10/2012 Конституційний Суд України виснував, що основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункти 1, 2, 4 частини третьої статті 129 Основного Закону України). Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.
Згідно із частиною третьою статті 2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.
Європейський суд з прав людини вказував, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (справа № 43330/09 від 13 грудня 2011 року «Трудов проти росії»).
Отже, право особи взяти участь у судовому засіданні (у визначених законом випадках залежно від категорії справи, що розглядається) є складовою права на доступ до суду.
У справі, що переглядається, ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2026 року розгляд заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким,що не підлягає виконанню було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 лютого 2026 року о 09 год 30 хв. Вирішено повідомити учасників справи про дату, час та місце судового розгляду.
03 березня 2026 року черес систему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначено на 09 березня 2026 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2026 року клопотання представника заявника задоволено, вирішено забезпечити адвокату Рищуку В.В. можливість взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 09 березня 2026 року о 11 год 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Копія вказаної ухвали в електронному вигляді була надіслана Рищуку В.В. на його електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 40).
Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України  суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).
Частиною 1 ст. 14 ЦПК України передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. 
Частина п`ята статті 212 ЦПК України містить застереження, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції. 
За правилами частини дев`ятої статті 212 ЦПК України відеоконференція, в якій беруть участь учасники судового процесу, їх представники, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції долучаються до матеріалів справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)
Відповідно до частини другої ї статті 247 ЦПК України у  разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Частина четверта статті 248 ЦПК України передбачає, що під час здійснення повного фіксування судового засідання технічними засобами, а також проведення судового засідання в режимі відеоконференції протокол судового засідання створюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя, зокрема, підсистеми відеоконференцзв`язку унормовано Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 49 Положення для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.
Пункт 51 Положення встановлює, що у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції секретар судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічний запис судового засідання.
Технічний запис судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС автоматично зберігається у централізованому файловому сховищі (пункт 53 Положення).
Підписаний протокол (журнал) судового засідання, який містить вебпосилання на технічний запис судового засідання в централізованому файловому сховищі, переноситься (передається, імпортується) до АСДС. У випадку фіксування судового засідання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку технічний запис судового засідання та технічний носій, на якому зберігається цей запис, приєднуються до матеріалів справи (зберігаються в матеріалах справи) у вигляді протоколу (журналу) судового засідання, в якому вказано посилання на цей запис у централізованому файловому сховищі. У цьому випадку технічним носієм інформації є частина централізованого файлового сховища, на якому зберігається запис судового засідання та на яке є посилання в протоколі (журналі) судового засідання. Зберігання резервних копій протоколу та відеозапису судового засідання забезпечується засобами ЄСІТС (пункт 54 Положення).
Для забезпечення належної організації роботи судів в ході фіксування судових засідань, встановлення рекомендацій та єдиних підходів до використання судами технічних засобів фіксування судового засідання, а також узагальнення правових норм щодо порядку фіксування судових засідань розроблена Інструкція щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 06 червня 2022 року № 156 (далі - Інструкція).
Пункт 6 розділу І «Загальні положення» Інструкції встановлено, що фіксування судового засідання здійснюється за допомогою наявних в судах технічних засобів відео- та (або) звукозапису з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі, для цілей цієї Інструкції - підсистема відеоконференцзв`язку).
Відповідно до підпункту 5.3 пункту 5 розділу ІІ «Створення технічного запису судового засідання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку» Інструкції після автентифікації в підсистемі відеоконференцзв`язку секретарю судового засідання необхідно відповідно до вимог Інструкції користувача у випадку проведення судового засідання в режимі відеоконференції створити конференцію та запросити до неї учасників процесу, які прийматимуть участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В такому разі можливо буде здійснювати запис як учасників судового процесу, що знаходяться в залі судового засідання, так і тих, що прийматимуть участь у засіданні в режимі відеоконференції.
Згідно із пунктом 1 розділу ІІІ «Ведення протоколу (журналу) судового засідання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку» Інструкції під час здійснення фіксування судового засідання секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання у відповідності до вимог процесуального законодавства. Протокол (журнал) судового засідання ведеться в електронній формі засобами підсистеми відеоконференцзв`язку.
Підписаний протокол (журнал) судового засідання, який містить вебпосилання на технічний запис судового засідання у централізованому файловому сховищі, переноситься разом з кваліфікованим електронним підписом до автоматизованої системи діловодства суду та обліковується за відповідною судовою справою. До матеріалів справи в паперовій формі приєднується роздрукований паперовий примірник протоколу (журналу) судового засідання (пункт 4 розділу ІІІ Інструкції).
Пункт 1 розділу ІV «Фіксування судового засідання засобами іншого програмного забезпечення» Інструкції передбачає, що у разі відсутності інтернет-зв`язку, настання інших обставин, які об`єктивно унеможливлюють функціонування підсистеми відеоконференцзв`язку, допускається у складі технічних засобів фіксування судового засідання використання іншого наявного в суді спеціалізованого програмного забезпечення, яке дозволяє локально здійснювати запис судового засідання (без необхідності доступу до мережі Інтернет).
За правилами пункту 5 розділу ІV Інструкції у випадку знеструмлення суду чи настання інших обставин, які об`єктивно унеможливлюють функціонування локального програмного забезпечення, складається акт відповідно до пункту 5.10 розділу II цієї Інструкції.
На вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua розміщена Інструкція для організатора конференції (суду), за змістом якої деталізовано дії організатора конференції в процесі додавання учасників конференції (зокрема, їх пошуку та запрошення).
З аналізу наведеного правового регулювання слідує, що у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції обов`язково ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічний запис судового засідання забезпечується засобами ЄСІТС. Порядок фіксування судового засідання, що проводиться в режимі відеоконференції, вимагає від секретаря судового засідання здійснити запрошення до створеної ним конференції відповідного учасника процесу, який братиме участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. При цьому функціонал підсистеми ВКЗ дозволяє належним чином відобразити в протоколі (журналі) судового засідання в електронній формі, зокрема, обставини неявки учасника процесу, який виявив бажання взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, або настання обставин, визначених частиною п`ятою статті 212 ЦПК України. Лише у випадку відсутності інтернет-зв`язку, настання інших обставин, які об`єктивно унеможливлюють функціонування підсистеми відеоконференцзв`язку, фіксування судового засідання здійснюється із використанням іншого наявного в суді спеціалізованого програмного забезпечення, яке дозволяє локально здійснювати запис судового засідання. Водночас існування таких обставин має бути засвідчено актом складеним відповідно до 5.10 розділу II Інструкції.
Як вбачається із тексту оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначено, що представник заявника в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.
Разом з тим, матеріали справи №347/2469/23-ц не містить протоколу (журналу) судового засідання та технічного запису, що формувався засобами підсистеми відеоконференцзв`язку. Водночас у такому протоколі (журналі) мали б бути відображені відомості про створення секретарем судового засідання відповідної конференції, запрошення учасника процесу представника заявника Рищука В.В. до такої конференції та відомості про відсутність такого учасника онлайн, що свідчить про його неявку в судове засідання, чи настання обставин, визначених частиною п`ятою статті 212 ЦПК України.
Також, в матеріалах справи відсутні будь-які акти, складені відповідно до пункту 5.10 розділу II Інструкції, які б засвідчували неможливість фіксації судового засідання в режимі відеоконференції засобами підсистеми ВКЗ.
Представником заявника Рищуком В.В. до апеляційної скарги додано скриншот із сторінки облікового запису користувача ІНФОРМАЦІЯ_1 за веб-адресою https://vkz.court.gov.ua. Із вказаного скриншоту вбачається, що за наслідками пошуку конференцій за фільтром «Дата з 01.03.2026» - «Дата до 18.03.2025» конференції відсутні.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що представник скаржника не виходив на відеоконференцзв`язок.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними, оскільки матеріали справи не містять фіксування обставини запрошення представника заявника для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та неявки останнього у судове засідання, призначене на 11-00 год 09 березня 2026 року.
Крім того, колегія суддів зазначає,що судом першої інстанції в порушення положень ч. 5 ст. 14 ЦПК України ухвалу Косівського районного суду івано-Франківської області від 04 березня 2026 року надіслано Рищуку В.В. на його електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Право учасника справи, зокрема, на участь у судових засіданнях (за виключенням випадків, що стосуються окремих категорій справ) відповідає основним засадам цивільного судочинства, таким як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування обставин справи.
З урахуванням зазначеного допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України .

Щодо заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. 
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).
Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 послався на те, що ним виконано зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки, який було укладено на забезпечення виконання даного кредитного договору, на підтвердження чого надав довідки АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс» про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 та з проханням зняти заборону та вилучити запис з реєстру іпотек про іпотеку накладену згідно Іпотечного договору від 05.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального Маркуц У.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1103 з врахуванням Договору про внесення змін та доповнень від 28.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. та зареєстрованого в реєстрі за №241.
Судом встановлено, що 18.10.2013 Косівським районним судом видано виконавчий лист у справі №347/2469/13-ц, провадження 2/347/917/13, за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» у загальній сумі 2 652 888 грн.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2016 року, головним державним виконавцем Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 347/2469/13-ц.
Згідно копій Витягів з Державного реєстру речових прав від 18.07.2025 року - приватним нотаріусом Косівського РНО Маркуц У.М. припинено обтяження на вищевказані земельні ділянки.
Згідно довідки про виконання умов іпотечного договору, виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів ПАТ «Брокбізнесбанк» Карапчуку І.В., у зв?язку із повним та належним виконанням зобов`язань за кредитним договором №2276 від 04.05.2006 року та Іпотечним договором від 05.05.2006 року посвідченим приватним нотаріусом Косівського РНО Маркуц У.М., зареєстрованим за №1103, з урахуванням Договору про внесення змін та доповнень від 28.01.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Косівського РНО Маркуц У.М., зареєстрованим за №241, ПАТ «Брокбізнесбанк» просив зняти заборону та вилучити з реєстру іпотек наступне майно: земельні ділянки площею 0,7514 га Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №007433, виданий Розтоківською сільською радою 29.12.2001 року зареєстрованого за №164: 
- земельна ділянка площею 0,2499 га кадастровий номер 26:236:856:01:01:002:0266,
- земельна ділянка площею 0,839 га кадастровий номер 26:236:856:01:01:002:0267,
- земельна ділянка площею 0,4169 га кадастровий номер 26:236:856:01:01:002:0268. Даною довідкою підтвердили, що документи може подати іпотекодавець.
Відповідно до довідки №01-02/357 виданої ТОВ «ФК «Депт Фінанс» у ТОВ «ФК «Депт Фінанс» відсутні будь-які претензії, в тому числі фінансового характеру до ОСОБА_1 у зв?язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором №2276 від 04.05.2006 року та Іпотечним договором від 05.05.2006 року посвідченим приватним нотаріусом Косівського РНО Маркуц У.М., зареєстрованим за №1103 з урахуванням усіх змін і доповнень до нього.
Згідно довідки виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів ПАТ «Брокбізнесбанк» у ПАТ «Брокбізнесбанк» відсутні будь-які претензії, в тому числі фінансового характеру за кредитним договором №2276 від 04.05.2006 року та Іпотечним договором від 05.05.2006 року посвідченим приватним нотаріусом Косівського РНО Маркуц У.М., зареєстрованим за №1103 з урахуванням усіх змін і доповнень, у зв?язку з припиненням зобов`язань за даним кредитом.
Отже, з  05.07.2016 рок виконавчий лист у справі №347/2469/13-ц (провадження 2/347/917/13) знаходився на примусовому виконанні Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Разом з тим, за наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили та яке було звернене до примусового виконання, ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду поза межами виконавчого провадження НОМЕР_1, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.
Довідки, видані АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс» про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 не підтверджують обставину добровільного виконання рішення суду поза межами виконавчого провадження НОМЕР_1.
Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав підставою для припинення обтяження є довідка видана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» видана 14.07.2025 року. Обтяження припинено 18.07.2025 року. Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про те, що заявником здійснювалися дії, щодо виконання судового рішення під час його примусового виконання. Безперечних доказів того, що ОСОБА_1 добровільно виконано рішення суду поза межами виконавчого провадження НОМЕР_1 суду не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на помилковість ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2019 року про заміну стягувача у виконавчому проваджені з виконання рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2013 року на ТОВ «Фінансова компанія «Деп Фінанс», оскільки вказана ухвала є чинною та не є предметом апеляційного перегляду. 
Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №347/2469/13-ц, який видано Косівським районним судом Івано-Франківської області 18.10.2013 року у справі № 347/2469/13-ц за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, таким,що не підлягаєвиконанню.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом першої інстанції при розгляді заяви було допущено порушення норм процесуального прав, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа №347/2469/13-ц таким, що не підлягає виконанню з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Рищук Віталій Віталійович, задовольнити частково.
Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №347/2469/13-ц таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2026 року. 

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева