КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2577/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/10350/24

19 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Рейнарт І.М.
при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олекси Людмили Анатоліївни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ковбасюк О.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обгрунтовував тим, що на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року у цивільній справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики було накладено арешт та встановлено заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, на: земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2191205980000; садовий будинок, загальною площею (кв.м): 159,1, житлова площа (кв.м): 41,3, опис: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Станом на 03 жовтня 2023 року вищезазначене майно належало на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва у цивільній справі №758/4148/19 від 30 липня 2020 року про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, окрім 1/2 частини садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на підставі інших документів.
Попереднім власником вказаного майна була його мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року задоволено його апеляційну скаргу та рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2020 року у справі №758/4148/19 скасовано, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. 
На виконання вказаної постанови суду апеляційної інстанції державним реєстратором скасовано право власності ОСОБА_1 . Однак він, ОСОБА_4 , який є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_5 , позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно у зв`язку з наявністю нескасованого арешту щодо нього, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. про відмову вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, у тому числі, наявності арешту на спадкове майно.
У позасудовому порядку він позбавлений можливості зняти арешт з майна, оскільки він не був учасником судової справи, в межах якої було застосовано такий захід забезпечення, а тому він просить вирішити це питання у судовому порядку.
Щодо позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом позивач зазначав, що він є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлої матері  ОСОБА_5 за законом та у встановленому законом порядку прийняв її спадщину, отримавши 12 липня 2024 року свідоцтво про право на спадщину на належний матері автомобіль. До складу спадщини після смерті матері також увійшли: земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000. 
Він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення своїх спадкових прав на усе вказане вище нерухоме майно, однак нотаріусом йому у цьому було відмовлено, у тому числі, у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. 
Позивач вказував, що йому невідомо де знаходяться правовстановчі документи на спадкове майно, оскільки право власності на усе спірне нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі судового рішення, яке у подальшому було скасованого в апеляційному порядку. 
Після скасування права власності ОСОБА_1 на вказане вище нерухоме майно фактично щодо нього відновилося право попереднього власника, тобто, ОСОБА_5 . Оскільки він є єдиним спадкоємцем до майна останньої за законом та прийняв її спадщину у встановленому законом порядку, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на таке майно.
З урахуванням наведених обставин, позивач ОСОБА_4 просив суд:
скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом зняття арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, щодо:
- земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв. м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв. м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Визнати за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яким є:
- земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задоволено.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом зняття арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, щодо:
- земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Визнано за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , впорядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яким є:
- земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції,представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Олекса Людмила Анатоліївна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_2 .
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що  ОСОБА_1 , як відповідач у справі, не був повідомлений судом першої інстанції про день, час і місце розгляду справи, яку розглянуто за його відсутності, як наслідок, останній був позбавлений можливості надати свої пояснення, заперечення на позов, подати докази та заяву про зупинення розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається іншим судом - до набрання законної сили судовим рішенням в такій справі.
По суті вирішення справи судом першої інстанції сторона відповідача зазначає, що в оскаржуваному рішенні судупершої інстанціїзнайшло своє відображення рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року в цивільній справі №758/4148/19, однак судом не було досліджено наявність касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Після винесення остаточного рішення у справі №758/4148/19 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2004 року, ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус КМНО Кондра Л.В. про визнання права власності у частці в спільному майні подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Саме це майно було присуджене ОСОБА_7 оскаржуваним рішенням Подільського районного суду м. Києва, яке було придбано під час спільного проживання відповідача ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , що було встановлено рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2020 року у справі №758/4148/19.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Кормушина Ольга Іванівна просить апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року - залишити без змін.
Зазначає, що твередження ОСОБА_1 про те, що сторона відповідача дізналась про наявність цивільної справи № 758/10350/24 тільки в серпні 2025 року не відповідає дійсності, оскільки вона, як представник позивача, особисто повідомляла, як відповідача ОСОБА_1 , так і його представника, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті, що підтверджується скріншотами переписки.
Сторона позивача вважає, що відповідач ОСОБА_1 знав про розгляд справи в суді з 6 вересня 2024 року, але не скористався своїм процесуальним правом та не з`явився в жодне судове засідання, не подавав відзив на позовну заяву, тобто,відповідач грубо зловживає своїми процесуальними правами.
Спростовуючи доводи апеляційної скарги відповідача, сторона позивача зазначає, що постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі  № 758/4148/19 не має жодних правових наслідків та жодним чином не могла мати правового впливу (як обставина яка не потребує доказування) при ухваленні рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року у справі № 758/10350/24.
Також звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також визнання права власності за Орловим у спільному майні подружжя не впливає на правомірність та законність рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року у цій справі № 758/10350/24 та не може бути підставою для скасування цього рішення та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування по законну після смерті матері.
На переконання сторони позивача,      ОСОБА_1 намагався незаконно заволодіти вищезазначеним майном. На підставі рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/4148/19 від 30 липня 2020 року було визнано право власності на вищевказане майно за ним, але постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року було апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено і рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/4148/19 від 30 липня 2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
На сьогоднішній день державним реєстратором, на виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, скасовано право власності за ОСОБА_1 на вищезазначене майно, оскільки право власності було зареєстровано на підставі рішення суду, яке було скасовано судом апеляційної інстанції.
А тому право власності на вищезазначене нерухоме майно повернулося до померлої ОСОБА_5 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдиним спадкоємцем першої черги до майна останньої за законом є її син, ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог законодавства право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Також сторона позивача звертає увагу суду на те, що долучена до матеріалів справи тимчасова посвідка на постійне проживання, яка посвідчує особу відповідача, є недійсним документом, а тому виникає питання законності перебування ОСОБА_1 на території України.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Олекса Людмила Анатоліївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила скаргу задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Кормушина Ольга Іванівна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна в судове засідання не з?явились, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлені у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідьсудді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ашдод Республіка Ізраїль померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.12.2017 року Департаментом реєстрації населення та імміграції м. Ашдода.
Після смерті  ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, зокрема:
- автомобіль марки MITSUBISHI, модель L200, 2008 року випуску, обєм двигуна 2477 см куб., VIN номер  НОМЕР_2 , дата реєстрації 26.04.2011;
- земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв. м, житловоюплощею 41,3 кв.м, доскладу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв. м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв. м, що розташований за адресою:АДРЕСА_1 ;  реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Позивач ОСОБА_12 є сином померлої  ОСОБА_5 та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення своїх спадкових прав.
Так, із матеріалів спадкової справи №17/2023, заведеної до майна померлої  ОСОБА_5 , вбачається, що така справа була заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. на підставі заяви ОСОБА_12 про прийняття спадщини, якому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої  ОСОБА_5  постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2023 року  у справі №758/13293/18.
Матеріалами вказаної спадкової справи також підтверджується, що 12.07.2024 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_12, згідно з яким він успадкував належний  ОСОБА_5  автомобіль марки MITSUBISHI, модель L200, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2477 см куб., VIN номер  НОМЕР_2 , дата реєстрації 26.04.2011.
Разом із цим, 14.08.2024року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. прийнято постанову про відмову у видачі ОСОБА_12 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_1 ; 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0602 га, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, земельну ділянку, площею 0,0574 га, кадастровий номер 8000000000:91:553:0007, земельну ділянку, площею 0,0621 га, кадастровий номер 3222482000:12:003:0153, у зв`язку з невідповідністю інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ненаданням правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності спадкодавця  ОСОБА_5  на вказане майно та у зв`язку з накладеним арештом на таке майно.
Судом також встановлено, що 03.10.2023 року Святошинським районним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі №759/11815/23 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики, згідно з якою накладено арешт та встановлено заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, на: земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; садовий будинок, загальною площею (кв.м): 159,1, житлова площа (кв.м): 41,3, опис: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Станом на 03.10.2023 року вищезазначене майно належало на праві власності        ОСОБА_8 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва по справі №758/4148/19 від 30.07.2020 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2024 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_12 та рішення Подільського районного суду м. Києва по справі №758/4148/19 від 30.07.2020 року скасовано, із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову     ОСОБА_8 у відмовлено в повному обсязі.
На виконання вказаної постанови суду апеляційної інстанції державним реєстратором скасовано право власності ОСОБА_1 .
Однак арешт на таке майно, накладений вказаною вище ухвалою суду, знято не було.
У зв`язку з цим позивач ОСОБА_12, який є спадкоємцем до майна померлої  ОСОБА_5 , яка була попереднім власником такого майна, позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно. 
Задовольняючи позовні вимоги  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд першоїінстанції вказав на те, що на час звернення з позовною заявою до суду наявність арешту на майно спадкодавця позбавляє позивача вільно розпоряджатися спадковим майном та отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому суд не вбачає підстав для продовження обтяження на майно. Зокрема, суд врахував, що будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин відповідачем до суду не подано.
На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року у справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом зняття арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, щодо:
- земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Також, суд першої інстанції вкзав на те, що з матеріалів спадкової справи №17/2023, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. до майна померлої  ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_12 є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав та частково оформив свої спадкові права, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за закономна автомобіль.
Враховуючи вказану обставину, а також відсутність інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині та виявили бажання її прийняти, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_12 в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_5 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на зазначене вище нерухоме майно, яке належало спадкодавцю.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року в повній мірі не відповідає, оскільки ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Згідно з положеннями статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. 
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.
Відповідно до положень статті 233 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Відповідно до статті 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. 
Однак, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якого відсутні докази належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач  ОСОБА_1 зареєсстровиний за адресою: АДРЕСА_3 , таку адресу і позивач зазначав у позові і до апеляційної скарги відповідач надав тимчасову посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 
Суд першої інстанції повідомляв  ОСОБА_1  про час та місце розгляду справиза адресою: АДРЕСА_4 .
Незважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції причини неявки ОСОБА_1  в судове засідання не з`ясував, чим порушив конституційне право ОСОБА_1  на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Частиною 3 статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За наведених осбставин, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скраги представника відповідача ОСОБА_1 щодо неповідомлення його про день та час розгляду даної справи судом першої інстанції та про наявність правових підстав для скасування рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року та ухвалення нового судового рішення.
Щодо суті позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, колегія суддів ззвначає наступне.
Згідно з вимогами статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, апелянтом не спростовано, що ОСОБА_12 є сином померлої ОСОБА_5 .
Матеріали справи не місять відмови ОСОБА_12 від спадщини.
Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті  ОСОБА_5 є її син - ОСОБА_4 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.
Частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно з п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Колегією суддів встановлено, що  ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняши спадщину після смертіматері   ОСОБА_5 , не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі, і черезвідсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (частина перша статті 386 ЦК України).
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2024 року в справі № 204/8935/22 (провадження № 61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі № 707/2877/22 (провадження № 61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24) та інших.
Колегія суддів приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його тпорушеного права шляхом визнання права власності на спадкове майно призведе в цій конкретній справі до відновлення порушеного та оспорюваного права спадкоємця за законом - ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять і апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу, з якиого достеменно можливо було б встановити наявність інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині та виявили бажання її прийнятипісля смерті ОСОБА_5 . 
Матеріали справи також не містять, апелянтом не надано доказів, з яких достеменно можливо було б встановити, що земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000, не належали на праві власності спадковдавцю ОСОБА_5 на момент її смерті.
За встановлених обставин справи колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за  ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на спадкове майно, яким є: земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Колегією суддів також встановлено, що однією із підстав для відмови приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у видачі ОСОБА_12 свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно стала обставина  накладення судом у іншій справі арешту на таке майно.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами ЦПК України для виконання завдань цивільного провадження, як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном. 
Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Статтею 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, але не виключно, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
У частині першій статті 157 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.
Судом встановлено, що арешт на спірне майно, як захід забезпечення позову, було накладено ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року у справі № 759/11815/23 за позовом   ОСОБА_10 до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, щодо: земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Станом на 03.10.2023 року вищезазначене майно належало на праві власності      ОСОБА_8 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/4148/19 від 30.07.2020.
Постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2024 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_12 та рішення Подільського районного суду м. Києва по справі №758/4148/19 від 30.07.2020 скасовано, із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову     ОСОБА_8 у відмовлено в повному обсязі.
На виконання вказаної постанови суду апеляційної інстанції державним реєстратором скасовано право власності ОСОБА_1 а на вказане майно.
Проте, арешт на спірне майно, який був застосований як захід забезпечення позову, накладений ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі № 759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до     ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики, є діючим, хоча відповідач у даній справі ОСОБА_1 вже не є власником вказаного нерухомого майна .
В свою чергу, усправі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до     ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики, ОСОБА_12, як власник арештованого майна, не має процесуального становища учасника справи № 759/11815/23, а тому, в силу вимог ЦПК України, не наділений процесуальним правом ініціювати питанняпро оскарження ухвалу про забезпечення позову та подати до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року.
Разом з тим, особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Аналогічні роз`яснення містяться у пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».
Таким чином, порушене право спадкоємця може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, і такий позов у цій справі заявлено позивачем  ОСОБА_12 .
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до статті 19, 30 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. 
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задовлення позовних вимог ОСОБА_2 шляхом зняття арешту та заборони з майна, які накладено ухвалою судуу справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_11 , а саме із: земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою:   АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Доводи апелянта проте, що постанова Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року в цивільній справі № 758/4148/19 оскаржено в касаційному провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 квітня 2025 року у справі № 758/4148/19 Верховним Судом ухвалено постанову, якою касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олекса Людмила Анатоліївна, задоволено.
Постанову Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року змінено.
Виключено з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року висновки щодо недоведеності позовних вимог. В решті постанову Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року про відмову в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  залишено без змін.
ОСОБА_13 не надано суду апеляційної інстанції судового рішення, яке набрало законної сили та яким визнано за нам право власності на спірне майно.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.
В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Отже, вирішуючи спір у справі, яка переглядається, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
За наведених обставин, керуючись приписами ст. 376 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олекси Людмили Анатоліївни задовольнити частково, рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким знятиарешт та заборону з майна, які накладено ухвалою судуу справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_14 , а саме: з земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв. м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000та визнати за ОСОБА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яким є: земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000; 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000; 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Керуючись вказаною статтею, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору за подання позовної заяви у розмірі 16 351,20 грн.
Керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 321, 386, 392, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 13, 128-130, 141, 149, 150, 158, 211, 223, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олекси Людмили Анатоліївни задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про скасування арешту майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову,вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі №759/11815/23 за позовом ОСОБА_3 до    ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом зняття арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим органам державної реєстрації прав, нотаріусам та іншим спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням на користь третіх осіб, щодо:
- земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частини садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Визнати за ОСОБА_6  (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яким є:
- земельна ділянка із кадастровим номером 8000000000:91:553:0007, площею 0,0574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191205980000;
- 1/2 частина садового будинку, загальною площею 159,1 кв.м, житловою
площею 41,3 кв.м, до складу якого входять: садовий будинок - літ. А - 159,1 кв.м, гостьовий будинок - літ. Б - 73,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 850457480000;
- 1/2 частина земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:91:553:0006, площею 0,0602 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 176149480000.
Стягнути з   ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_4 ) на користь  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 16 351,20 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: