ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 910/12311/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тищенко А.І.
суддів: Мальченко А.О. 
Михальської Ю.Б. 

секретар судового засідання: Линник А.М.,
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 05.05.2026,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 11.03.2026 (повний текст складено 17.03.2026) 
у справі №910/12311/23 (суддя Андреїшина І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна
інвестиційна компанія «Новобуд»
до Головного центру капітального будівництва, реконструкції та 
закупівель Державної прикордонної служби України 
про стягнення 463 171, 95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України про стягнення 463 171, 95 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами підряду №47-21 від 15.12.2021 та №18-22 від 27.08.2022 в частині своєчасної оплати виконаних позивачем підрядних робіт, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 463 171, 95 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 у справі №910/12311/23 позов задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» заборгованість по договору підряду №18-22 від 27.08.2022 в розмірі 319 921, 31 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 798, 82 грн.
У решті позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором підряду №18-22 від 27.08.2022 у розмірі 319 921, 31 грн та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що останнім надано належну та мотивовану відмову від підписання актів виконаних робіт, оскільки позивачем не було надано запитуваної замовником належної виконавчої документації, отже у відповідача відсутній обов`язок з оплати на підставі одностороннього акта підрядника.
За доводами скаржника, посилаючись на висновок судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025 суд безпідставно зазначив, що останній є обґрунтованим, проігнорувавши його суперечливість та відсутність первинної технічної документації, яка б дозволяла експерту зробити такі висновки, адже, не логічно одночасно стверджувати про дефіцит документів для перевірки та констатувати відповідність робіт проєктним вимогам. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання 

В судове засідання 05.05.2026 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (ухвала суду від 06.04.2026) до його електронного кабінету.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). 
З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 15.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Інвестиційна компанія «Новобуд» (підрядник) та Головним центром капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, згодом назву було змінено на Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (замовник) було укладено договір підряду №47-21 на роботи по об`єкту: «Капітальний ремонт покрівлі санчастини відділу охорони здоров`я за ген. планом 17/14 (інв. №10310004) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч/ НОМЕР_1 )» (ДК 021:2015-45453000-7 капітальний ремонт і реставрація).
Умовами договору сторони передбачили таке.
Замовник доручає, а підрядник зобов`язується, згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією, у відповідності до вимог законодавства України, ДТСУ, ДБН, технічних умов та умов цього договору виконати роботи по об`єкту «Капітальний ремонт покрівлі санчастини відділу охорони здоров`я за ген. планом 17/14 (інв №10310004) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 )» (ДК 021:2015 - 45453000-7 капітальний ремонт і реставрація) (далі об`єкт) та за участі замовника передати об`єкт у встановлений замовником термін експлуатуючій організації. Ареса розташування об`єкту: 26016, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 46 (п. 1.1. договору підряду №47-21).
Роботи які є предметом цього договору повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього договору до 30.12.2022 відповідно до графіку виконання робіт, який є додатком №1 до цього договору (п. 2.1. договору підряду №47-21).
Договірна ціна робіт по об`єкту є динамічною та становить 1 590 000,00 грн (п. 3.2. договору підряду №47-21).
Розрахунки за якісно виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами актів приймання виконання будівельних робіт (за формою № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (за формою КБ-3) протягом 30 робочих днів з дати підписання сторонами форми КБ-3 згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, протягом 30 робочих днів з дати підписання сторонами форми КБ-3 (п. 3.5. договору підряду №47-21).
Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначаються проектно-кошторисною документацією. Строки та обсяги окремих видів робіт, що передбачені графіком виконання робіт можуть бути переглянуті за рішенням замовника. Такі зміни оформлюються шляхом укладання додаткових угод. Замовник здійснює (забезпечує) контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни робіт, кошторису, чинному законодавству, ДТСУ, ДБН, технічним умовам та договору, а також відповідності середнім регіональним цінам (п. 4.2. договору підряду №47-21).
Підрядник має право за необхідності ініціювати внесення замовником змін до проектної та кошторисної документації, до початку робіт або під час їх виконання (п.п. 5.3.6. п. 5.3. договору підряду №47-21).
Передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в. КБ-3), підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін (п. 6.1. договору підряду№47-21).
Підрядник складає акт приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в), на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт та витрати (за формою №КБ-3) та підтверджуючу документацію, та надає їх замовнику щомісяця до 25 числа звітного місяця, в 3 (трьох) примірниках, а також на електронних носіях та в електронному вигляді (скановані) на електрону адресу замовника (п. 6.2. договору підряду№47-21).
У разі виявлення замовником недоліків у роботах, замовник письмово повідомляє підрядника про такі недоліки, а також про час і місце складання акту про виявлені недоліки у виконаних роботах. В акті обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і строк їх усунення за рахунок підрядника. У разі ухиляння (відмови) підрядника від підписання акту, про це зазначається у акті і такий акт є чинним без підпису підрядника (п. 6.3. договору підряду№47-21).
Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору може коригуватися шляхом укладання додаткової угоди (п. 16.1. договору підряду№47-21).
Так, позивач зазначає, що для початку виконання будівельних робіт по об`єкту підрядник направив замовнику листа №20/1 від 20.12.2021 про необхідність надання останнім повної проектно-кошторисної документації по об`єкту. Однак, жодної відповіді від замовника не надходило.
18.01.2022 підрядник надіслав замовнику лист №13 про необхідність надання авансу на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів в розмірі 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Проте, як зазначає позивач, на вказаний лист замовник не надав жодної відповіді.
В ході опрацювання проектно-кошторисної документації та безпосереднього виїзду спеціалістами Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» на об`єкт були виявлені додаткові роботи, які не були враховані в проектно - кошторисній документації. 
Підрядник повідомив про наявність таких робіт листом №14 від 18.01.2022 та звернувся до замовника з проханням надати технологічну перерву строком на 60 днів на час проведення коригування проектно-кошторисної документації.
Позивач зазначає, що незважаючи на початок військової агресії РФ проти України, що спричинило введення воєнного стану в Україні, що в свою чергу призвело до настання форс-мажорних обставин в Україні (лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.) ТОВ «БІК «Новобуд» підтвердило свою спроможність по виконанню договірних зобов`язань за договором підряду №47-21 від 15.12.2021 (лист підрядника №48 від 01.04.2022).
17.04.2022 замовник приступив до виконання будівельних робіт по об`єкту.
23.04.2022 замовник листом №723/218 повідомив підрядника про необхідність призупинити виконання будівельних робіт на об`єкті до отримання відповідного дозволу на продовження виконання відповідних робіт. Згодом роботи були поновлені.
13.05.2022 додатковою угодою №01-22 до договору підряду №47-21 були внесені зміни до графіку виконання робіт та встановлено строк завершення будівельних робіт до 30.11.2022.
У зв`язку з тим, що були виявлені додаткові роботи, необхідності проведення коригування проектно-кошторисної документації та проходження експертизи, 11.07.2022 підрядник направив лист №116 замовнику з додатками для підписання відповідного договору на додаткові роботи по об`єкту. 
13.07.2022 супровідним листом №128 підрядник направив черговий пакет документів замовнику для оплати за виконані роботи, зокрема, довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3, акт виконаних робіт формті КБ-2в та підсумкову відомість ресурсів.
19.07.2022 супровідним листом №132 підрядник повторно направив пакет документів на оплату з урахуванням виправлень.
У відповідь на дані листи замовник своїм листом №723/584-22 від 22.07.2022 зазначив, що контрольним обміром виконаних робіт, які внесені в акт приймання форми КБ-2в відповідають виконаним роботам на об`єкті. Однак, замовник відмовився погоджувати зазначені документи, мотивуючи це ненаданням в повному обсязі виконавчої документації.
Позивач у позовній заяві звертає увагу на те, що направлений замовнику перелік документів в тому обсязі, який передбачений умовами договору підряду №47-21 та є вичерпний.
25.07.2022 підрядник супровідним листом №139 вчергове направив черговий пакет документів замовнику для оплати за виконані роботи, зокрема, довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3, акт виконаних робіт форми КБ- 2в, підсумкову відомість ресурсів та рахунок на оплату №29 від 25.07.2022 на суму 1 119 947, 23 грн. Вказані документи замовник повернув на доопрацювання, мотивуючи тим, що ціноутворення не відповідають договірній ціні (лист замовника №723/670-22 від 08.08.2022).
27.07.2022 підрядник супровідним листом №142 повторно направив пакет документів, необхідних для проведення коригування проектно-кошторисної документації та проходження експертизи та для подальшого укладання додаткової угоди до договору підряду №47-21. Зазначений лист залишився без відповіді.
29.07.2022 підрядник повторно направив замовнику протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, які зросли в ціні та на сьогоднішній день не є актуальними (лист підрядника №145 від 29.07.2022). 
У відповідь на вказаний лист замовник не погодився з деякими позиціями цін та просив провести перерахунок.
04.08.2022 підрядник листом №146 повторно направив замовнику пакет документів, необхідних для проведення коригування проектно-кошторисної документації та проходження експертизи та для подальшого укладання додаткової угоди до договору підряду №47-21. Зазначений лист залишився без відповіді.
Замовник своїм листом від 04.08.2022 №723/660-22 звернувся до підрядника з проханням надати обґрунтовану причину зупинення робіт підрядником.
У відповідь підрядник листом №9151 від 09.08.2022 зазначив, що призупинення робіт по об`єкту полягала в тому, що з моменту укладення договору підряду №47-21 та початку виконання робіт замовник не оплатив жодного акту виконаних робіт. Крім того, не узгоджено питання щодо підписання змін до договору підряду №47-21 для коригування договірної ціни.
Так, 27.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Інвестиційна компанія «Новобуд» (підрядник) та Головним центром капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, згодом назву було змінено на Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (замовник) було укладено договір підряду №18-22, предметом якого стали додаткові роботи по об`єкту, які були виявлені в ході виконання робіт по основному договору підряду №47-21 від 15.12.2021. 
Умовами договору сторони передбачили таке.
Роботи, які є предметом цього договору повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього договору до 30.10.2022 (п. 2.1. договору підряду №18-22 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №01-22 від 28.09.2022)).
Договірна ціна робіт по об`єкту є динамічною та становить 712 659, 36 грн (п. 3.3. договору підряду №18-22).
Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 15.11.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору може коригуватися шляхом укладання додаткової угоди (п. 15.1. договору підряду №18-22 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №01-22 від 28.09.2022)).
31.08.2022 підрядник направив замовнику супровідним листом №175 пакет документів для оплати за виконані роботи, зокрема, довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3, акт виконаних робіт форми КБ-2в, підсумкову відомість ресурсів та рахунок на оплату №42 від 01.09.2022 на суму 1 688 431, 79 грн. Вказані документи замовник повернув без підпису, оскільки вказані в акті будівельні роботи нібито відсутні у договірній ціні (лист замовника №723/808-22 від 05.09.2022).
02.09.2022 підрядник супровідним листом №176 направив черговий пакет документів замовнику для оплати за виконані роботи. За результатом розгляду даного пакета документів замовником було прийнято до оплати акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 207 302, 56 грн. Акт приймання будівельних робіт на суму 1 317 110, 68 грн було повернуто на доопрацювання на тій підставі, що розцінки за роботи не відповідають договірній ціні (лист замовника №9723/846-22 від 09.09.2022).
Підрядник направив замовнику супровідним листом №180 від 06.09.2022 проект договірної ціни та відповідні документи. В підтвердження зростанню цін на матеріальні ресурси підрядник направив замовнику (лист №9193 від 19.09.2022) відповіді з Державної служби статистики України, які підтверджують зростання цін виробників та коливання курсу валют.
28.09.2022 підрядник супровідним листом №199 направив черговий пакет документів замовнику для оплати за виконані роботи, зокрема, акт виконаних робіт форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт та матеріали форми КБЗ та рахунок №46 на оплату 1 261 890, 76 грн. Даний акт замовник підписав та оплатив в повному обсязі (лист замовника №723/982-22 від 04.10.2022).
29.09.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду №03-22 до договору підряду №47-21, відповідно до якої сторони погодили встановити договірну ціну робіт по об`єкту в розмірі 1 836 831, 58 грн. Крім того, даною додатковою угодою сторони погодили виконання робіт підрядником до 30.10.2022.
13.10.2022 підрядник супровідним листом №214 направив замовнику акт виконаних робіт форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт та матеріали форми КБЗ та рахунок №48 від 13.10.2022 на оплату 188 534, 17 грн. Даний акт замовник підписав та оплатив в повному обсязі (лист замовника №723/1398-22 від 15.12.2022).
Своїм листом №222 від 19.10.2022 підрядник повідомив замовника, що починаючи з 10.10.2022 не може виконувати роботи згідно затвердженого графіку, у зв`язку з постійними повітряними тривогами та не допуском виконавців робіт на об`єкт. Списки працівників, які були подані підрядником для отримання перепусток на об`єкт не затверджені, перепустки не видані.
24.10.2022 підрядник супровідним листом №227 направив замовнику черговий пакет документів для оплати за викопані роботи, зокрема, акт виконаних робіт форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт та матеріали форми КБ-3 та рахунок №50 від 24.10.2022 на оплату 218 467, 91 грн. Даний акт замовник підписав та оплатив в повному обсязі (лист замовника №723/1396-22 від 15.12.2022).
26.10.2022 підрядник повторно повідомив своїм листом №228, що його працівників не допускають на об`єкт, у зв`язку з чим необхідно відкоригувати графік виконання робіт. Крім того, замовника було повідомлено про необхідність відкоригувати проектно-кошторисну документацію стосовно виконанню робіт по близкавкозахисту та придбання протипожежного люка (листи підрядника №230/1 від 28.10.2022 №255 від 08.11.2022). Згодом виконання робіт відновилось.
31.10.2022 підрядник листом №232 повідомив замовника про завершення будівельно-монтажних робіт та попросив створити комісію для подальшого введення об`єкта в експлуатацію та передачу його експлуатуючій організації.
11.11.2022 підрядник супровідним листом №262 направив замовнику акт виконаних робіт форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних роби та матеріали форми КБ-3 та рахунок №53 від 11.11.2022 на оплату 18 464, 70 грн. Даний акт замовник підписав та оплатив в повному обсязі (лист замовника №723/1397-22 від 15.12.2022).
В ході перевірки виконання будівельних робіт по об`єкту замовником виявлено, що у зв`язку з великими атмосферними опадами у вигляді снігу немає можливості підтвердити факт виконання частини робіт. В результаті цього було запропоновано перенести оплату за виконання робіт на 2023 рік. 
Так, 29.12.2022 було укладено додаткову угоду №04-22 про внесення змін до договору підряду №47-21 від 15.12.2021, відповідно до якої сторони змінили п. 3.2. договору підряду та встановили наступні обсяги фінансування робіт: на 2021 - 17 890, 00 грн; на 2022 - 1 657 727,4 9 грн; на 2023 - 161 214, 09 грн.
Строк дії договору підряду сторони встановили до 28.02.2023.
Аналогічна додаткова угода була укладена і до договору підряду №18-22 від 27.08.2022.
Відповідно до умов додаткової угоди №2-22 від 29.12.2022 про внесення змін та доповнень до договору підряду №18-22 від 27.08.2022 сторони змінили п. 3.2. договору підряду та встановили наступні обсяги фінансування робіт: на 2022 -236 932, 61 грн; на 2023 - 475 726, 75 грн.
Строк дії договору підряду сторони встановили до 28.02.2023.
Замовник листом №723/36-23 від 06.01.2023 звернувся до підрядника з проханням усунути недоліки стосовно замокання зовнішніх стін. Повторно направив лист стосовно усунення недоліків (лист №723/64-23 від 13.01.2023). 
Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, при спробі усунення підрядником недоліків останнього не було допущено на об`єкт (лист підрядника №11 від 19.01.2023). Згодом дані недоліки підрядником були усунуті.
Замовник звернувся до підрядника надати акти виконаних робіт та виконавчу документацію в термін до 27.02.2023 (лист замовника №723/302-23 від 23.02.2023).
24.02.2023 підрядник супровідним листом №39 направив замовнику на оплату акт виконаних робіт форми КБ-2в на суму 143 850, 64 грн разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3 та підсумкову відомість. 
Вказаний акт замовник не підписав, а рахунок не оплатив мотивуючи це тим, що підрядник не підтвердив виконанні роботи та в роботах виявлені недоліки (лист замовника №723/381-23 від 14.03.2023). 
В цей же день листом №40 підрядник направив замовнику на оплату черговий акт виконаних робіт форми КБ-2в на суму 319 921, 31 грн разом із довідкою про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3 та підсумкову відомість ресурсів. 
Вказаний акт замовник повернув без підпису та оплати, посилаючись на завищені ціни на матеріали та якість робіт (лист замовника №723/388-23 від 14.03.2023).
24.02.2023 підрядник листом №42 повторно повідомив замовника про завершення будівельно-монтажних робіт на об`єкті.
Позивач зазначає, що заборгованість замовника перед підрядником за договорами підряду складає 463 171, 95 грн, з яких: 143 850 ,64 грн по договору підряду №47-21 від 15.12.2021 та 319 921, 31 грн по договору підряду №18-22 від 27.08.2022, що й стало причиною звернення до суду з даною позовною заявою.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представників учасників справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Зі змісту та вимог апеляційної скарги вбачається, що відповідачем оскаржується судове рішення лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором підряду №18-22 від 27.08.2022 у розмірі 319 921, 31 грн, а тому суд переглядає оскаржуване рішення лише в цій частині.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За своїм правовим змістом виниклі між сторонами відносини є відносинами підряду.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (стаття 846 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з частинами 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (стаття 853 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. 
Як вже зазначалось вище, 27.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Інвестиційна компанія «Новобуд» (підрядник) та Головним центром капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, згодом назву було змінено на Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (замовник) було укладено договір підряду №18-22, предметом якого стали додаткові роботи по об`єкту, які були виявлені в ході виконання робіт по основному договору підряду №47-21 від 15.12.2021. 
Пунктом 6.2. договору №18-22 передбачено, що підрядник складає акт приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт та витрати (за формою КБ-3) та підтверджуючу документацію, та надає їх замовнику щомісяця до 25 числа звітного місяця, в 3 примірниках, а також на електронних носіях та в електронному вигляді (скановані) на електронну адресу замовника.
Відповідно до п. 6.3. договору підряду, у разі виявлення замовником недоліків у роботах замовник письмово повідомляє підрядника про такі недоліки, а також про час і місце складання акту про виявлені недоліки у виконаних роботах. В акті обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і строк їх усунення за рахунок підрядника. У разі ухиляння (відмови) підрядника від підписання акту, про це зазначається у акті і такий акт є чинним без підпису підрядника.
Так, 15.02.2023 відповідачем скеровано позивачу лист №723/250-23-Вих про результати перевірки наданих позивачем актів виконаних робіт на суму по договору підряду №47-21 та по договору підряду №18-22, в якому вказано, що 14.02.2023 в ході перевірки об`єкту представниками відповідача та технічним наглядом за будівництвом, виявлено невідповідність зазначених в актах виконаних будівельних робіт обсягів робіт (матеріалів) до проекту об`єкту.
В подальшому, з урахуванням зауважень, позивачем були частково змінені згадані акти виконаних робіт та 24.02.2023 повторно надіслані відповідачу, однак вказаний акт замовник повернув без підпису та оплати, посилаючись на завищені ціни на матеріали та якість робіт (лист замовника №723/388-23 від 14.03.2023).
Відповідно до частини 1, 2 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
В силу статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи те, що замовник відмовляється підписувати акти виконаних робіт, приймати за ними виконану роботу та, відповідно, ухиляється від подальшої їх оплати відповідно до умов договорів підряду №47-21 від 15.12.2021 та №18-22 від 27.08.2022 з врахуванням змін та доповнень, та те, що думку замовника, в даних актах присутні деякі роботи, які виконані не в повному обсязі та вартість деяких матеріальних ресурсів є завищеною, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертному-криміналістичному центру МВС України.
31.12.2025 до Господарського суду міста Києва були повернуті матеріали справи №910/12311/23, у зв`язку з проведенням будівельно-технічної експертизи, за результатами якої складено висновок експерта №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025.
Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025:
- вартість фактично виконаних робіт за договором підряду від 15.12.2021 №47-21, зазначених в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2в на час їх виконання становить 143 850, 64 грн;
- вартість фактично виконаних робіт за договором підряду від 27.08.2022 №18-22, зазначених в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2в на час їх виконання становить 319 921, 31 грн;
- обсяги та вартість фактично виконаних робіт за договором підряду №47-21 від 15.12.2021, зазначені в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2в на суму 143 850, 64 грн, не відповідають обсягам та вартості визначеним проектно-кошторисною документацією, умовам договору підряду від 15.12.2021 №47-21 та не були нею передбачені;
- обсяги та вартість фактично виконаних робіт за договором, підряду №18-22 від 27.08.2022, зазначені в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2в на суму 319 921, 31 грн, відповідають обсягам та вартості визначеним проектно-кошторисною документацією, умовам договору підряду від 27.08.2022 №18-22;
- виконані роботи відповідно до акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в на суму 319 921, 31 грн відповідають договору підряду від 27.08.2022 №18-22, проектно-кошторисній документації та вимогам нормативно-правових актів чинних у галузі будівництва.
Вищевказаний висновок судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025 підтверджує факт виконання підрядником будівельних робіт, які зазначені в акті приймання виконання будівельних робіт (за формою №КБ-2в) на суму 319 921, 31 грн за договором підряду №18-22 від 27.08.2022.
Відтак, з огляду на встановлення висновком судового експерта вартості фактично виконаних робіт на суму 319 921, 31 грн та відповідності їх обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною документацією, та умовам договору підряду №18-22 від 27.08.2022, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підряду №18-22 від 27.08.2022 в розмірі 319 921, 31 грн є обґрунтованою.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підряду №18-22 від 27.08.2022 в розмірі 319 921, 31 грн підлягає задоволенню.

Щодо заперечень скаржника стосовно висновку експерта, колегія суддів зазначає таке.
Положеннями статті 98 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.
Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Положення частин 1, 2 статті 73, частини 1 статті 74, частин 1, 2 статті 76, частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони та, водночас, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує, оскільки така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Позивач, стверджуючи про існування певної обставини подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, а суд, своєю чергою, під час судового провадження оцінює подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, і, оскільки оптимальним стандартом доказування є аргументи, викладені сторонами, то через призму наданих доказів суд приймає рішення.
З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, при вирішенні даного спору слід звернутись до балансу вірогідностей.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 30.06.2022 у справі №927/774/20 та 22.02.2022 у справі №904/6293/20).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» зазначив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України», в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
У перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.
Дослідивши, висновок експерта №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025, суд апеляційної інстанції не встановив підстав для його відхилення, сторони у справі обґрунтованих сумнів в об`єктивності вказаного висновку не навели, клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи в суді першої інстанції не заявили.
Враховуючи викладене, а також з огляду на дотримання експертом при проведенні експертного дослідження усіх нормативно визначених умов та вимог, зважаючи на обізнаність експерта про передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, апеляційний господарський суд вважає, що висновок експерта №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025 відповідає вимогам статей 98, 101 Господарського процесуального кодексу України, є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України у даній справі.
Висновки експерта на переконання колегії суддів, не можуть бути поставлені під сумнів у зв`язку із його складенням при дотриманні процедурних правил та на підставі дослідження достатньої сукупності матеріалів. Позивачем та відповідачем встановлені вище обставини належними засобами доказування не спростовано.
Таким чином, твердження відповідача про суперечливість висновку експерта №СЕ-19-24/1766-БТ від 16.12.2025, відхиляються як безпідставні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 у справі №910/12311/23 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 у справі №910/12311/23 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 у справі №910/12311/23 залишити без змін. 
Матеріали справи №910/14838/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 12.05.2026.

Головуючий суддя А.І. Тищенко 

Судді А.О. Мальченко

Ю.Б. Михальська