Справа № 569/28429/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року  Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді – Ковальова І.М.
при секретарі – Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат,-
в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат.

У своїй позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443 кредитну заборгованість за Заявою – договором №505/4156801-СК від 08.12.2017 р., що в частині тіла кредиту та процентів станом на 20.09.2025 року становить 81900,89 грн. (в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50998,52 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив у позовній заяві провести розгляд даної справи без участі представника АТ «Таскомбанк».

В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року між АТ «Таскомбанк» (позивач, банк) та ОСОБА_1 (відповідачка, позичальник) було підписано Заяву-договір №505/4156801-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановленням кредитного ліміту).

08 грудня 2017 року між АТ «Таскомбанк» (позивач, банк) та ОСОБА_1 (відповідачка, позичальник) було підписано Заяву-договір №4156801 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та підключення до інтернет-банкінгу «ТАС24».

Умовами кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку.

Згідно умовами Заяви-договору позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту – 100000,00 грн.; тип кредиту – кредитна лінія; строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий строк; процентна ставка за користування кредитом під час пільгового періоду – 0,0001%; процентна ставка за користування кредитом після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період – 30,6%; цільове призначення кредиту – на споживчі потреби. Строк дії кредитного ліміту становить 12 місяців, при цьому після закінчення зазначеного періоду строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк.

Позивачем у повній мірі було виконано свої зобов`язання за кредитним договором та було надано відповідачу кредит у розмірах та на умовах, погодженими сторонами. 

Натомість відповідачка, отримавши кредитні кошти, у повному розмірі, як самої суми кредиту, так і відсотків за користування кредитом позивачу не сплачувала.

Суд також бере до уваги, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання. Однак, відповідачка своїм правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитних договорів протягом чотирнадцяти днів не скористалася та продовжувала користуватись кредитами на погоджених між сторонами умовах.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Як зазначено у позовній заяві та відображено у розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписками, станом на 02 вересня 2025 року заборгованість за Заявою-договором №505/4156801-СК від 08.12.2017 року становить 81900,89 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50998,52 грн.; заборгованість по відсотками (в т.ч. прострочена) – 30902,37 грн. 

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, яка грошові кошти отримала та використала на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитними договорами у повній мірі не виконала, в судове засідання повторно не з`явилася, письмовий відзив на позов не подала, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273, 280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат – задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443 кредитну заборгованість за Заявою – договором №505/4156801-СК від 08.12.2017 р., що в частині тіла кредиту та процентів станом на 20.09.2025 року становить 81900,89 грн. (в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 50998,52 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 09806443

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

Суддя Рівненського
міського суду        І.М.Ковальов