Справа №: 343/75/26 
Провадження №: 2/343/289/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Тураша В. А.,
секретаря - Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу, суд -
В С Т А Н О В И В:

Адвокат Креховецька Н.М., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , 16.01.2026 звернулася в Долинський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу, в якому просить ухвалити рішення, яким: 
розірвати шлюб, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 січня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5;
визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
з батьком - ОСОБА_1 ;
понесені судові витрати по справі стягнути з відповідачки на користь позивача.
Свої вимоги мотивує тим, що 14 січня 2012 року ОСОБА_1 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 .
За час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Малолітні діти зареєстровані та фактично проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідачка хоч і зареєстрована за однією адресою з позивачем та дітьми, проте фактично не проживає разом з ними, з 28 листопада 2025 року залишила спільне місце проживання.
Певний період після того, як позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб, їхнє спільне подружнє життя складалося добре, у них народилася донька та син. Між ними було взаєморозуміння.
Однак, з часом між ними все частіше й частіше стали виникати суперечки. Вони перестали розуміти один одного. Все це завдає позивачу моральних страждань.
Відтак, спільне з відповідачкою подружнє життя є неможливим, оскільки життя в шлюбі є нестерпним, чвари, довготривала відсутність відповідачки за адресою спільного проживання позивача та дітей, поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми.
Наслідки постійних суперечок та сімейних негараздів почали негативно
відображатися на можливості збереження сім`ї, оскільки відповідачка повністю нехтує сімейними цінностями, що кожен раз спричиняє душевні страждання дітям та позивачу. Це остаточно підірвало основу сімейного життя і спільне проживання з відповідачкою в одному шлюбі є неможливим. 
Відповідачка зловживає алкоголем, що інколи триває безперервно до тижня часу.
Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально.
З чуток позивачу відомо, що відповідачка вже проживає спільно з іншим чоловіком.
Отже, позивач з відповідачкою проживають окремо, спільного побуту не ведуть та не вважають себе подружжям. Відповідно примирення неможливе. До подання позову про розірвання шлюбу позивач вживав заходів щодо примирення з відповідачкою, однак це не дало жодного результату.
Подальше спільне життя позивача з відповідачкою, як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
З моменту залишення відповідачкою місця проживання дітей, усі обов`язки щодо їх утримання, виховання та забезпечення здійснює позивач.
Відповідачка фактично самоусунулася від виховання дітей, оскільки не проживає з ними, не бере участі у забезпеченні їхніх потреб, не підтримує системного спілкування з дітьми.
Однак, позивач не може досягти згоди з відповідачкою з ким із батьків повинні залишитись проживати діти після розірвання шлюбу, а тому змушений звернутися до суду щодо вирішення цього питання.
Неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків підтверджується, зокрема постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2016 у справі 343/1819/16-п про притягнення її до відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП.
15.12.2025 позивач також звернувся із заявою до Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка зареєстрована за № Я-11650 від 15.12.2025 (додається) у якій також повідомляє про те, що відповідачка 28.11.2025 пішла з дому, зв`язку із дітьми не підтримує, матеріально не забезпечує, про їхнє здоров`я
та потреби не цікавиться.
Отже, позивач як батько малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дітей з ним.
Позивач не має наміру перешкоджати відповідачці у здійсненні її прав
та обов`язків щодо їхніх дітей.
Позивач працевлаштований, має постійне місце проживання та має у співвласності нерухоме майно, а саме: квартиру 
АДРЕСА_2 .
Враховуючи фактичні обставини справи, визначення місця проживання дітей
разом із батьком є обґрунтованим та відповідає їхнім інтересам (а.с.1-8).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 цивільна справа № 343/75/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу- передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.28).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/75/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу. 
Призначено підготовче судове засідання на 09.02.2026.
Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.31).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2026 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.72).
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив ухвалити рішення, яким:
розірвати шлюб, який був укладений між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 січня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5;
визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
разом з ним, батьком - ОСОБА_1 ;
понесені судові витрати по справі залишити за ним.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Креховецька Н.М. (ордер серії АТ №1124309 а.с.24) в судовому засіданні, уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , підтримала в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі. Зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та погоджується з вимогами щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом із батьком, оскільки діти з народження проживають за адресою: АДРЕСА_3 , звикли до даного житла, а зміна місця їх проживання може негативно вплинути на їх психологічний стан. Вона власного житла не має, проживає в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_4 , не працює, у зв`язку з чим на даний час не може забезпечити дітям належні умови для проживання.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. (довіреність №25/05-28/14 від а.с.86) в судовому засіданні підтримала висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_1 .
Суду пояснила, що 18 лютого 2026 року працівниками Служби у справах дітей міської ради проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . У результаті обстеження встановлено, що батько ОСОБА_1 проживає спільно зі своїми дітьми, займається їх утриманням та вихованням. Зі слів ОСОБА_1 , мати дітей ОСОБА_2 протягом останніх трьох місяців не проживає за даною адресою та не приймає участі у вихованні їх спільних дітей. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявили бажання і надалі проживати з батьком. Житлово-побутові
умови проживання задовільні. ОСОБА_1 працює в філії Івано-Франківського обласного
управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», має
постійне місце проживання та є співвласником квартири за адресою 
АДРЕСА_5 . Згідно довідки ОК-7, виданої Пенсійним фондом України, загальна сума доходу ОСОБА_1 за 2025 рік становить 309 318, 53 грн. Питання про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини міської ради 03 березня 2026 року.
Члени комісії заслухали ОСОБА_1 , який повідомив, що сам займається вихованням та утриманням дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки мати ОСОБА_2 більше трьох місяців тому залишила домівку і наразі місце її проживання невідоме. Також члени комісії заслухали думку дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що мають приязні стосунки з батьком та хочуть і надалі проживати з ним. З матір`ю ОСОБА_2 зв`язатися не вдалося,так як на телефонні дзвінки вона не відповідала.
Орган опіки та піклування міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Cуд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки та представника Служба у справах дітей Долинської міської ради, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.
У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.01.2012 свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 14 січня 2012 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " ОСОБА_1 ", дружини " ОСОБА_1 " (а.с.15).
За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька ОСОБА_7 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.16) та ІНФОРМАЦІЯ_9 - син ОСОБА_8 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.18).
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач та відповідачка не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася.
Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. 
Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.
З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Беручи до уваги волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність заперечень зі сторони відповідачки, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.
Щодо позовних вимог в частині визначення місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, суд дійшов до наступного висновку:
Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Копія свідоцтва про право власності на житло від 13.11.2002 свідчить про те, що позивачу по справі ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21). 
Копії витягів з реєстру територіальної громади: номер витягу: 2026/000095311 від 04.01.2026 (а.с.12); номер витягу: 2026/000095330 від 04.01.2026 (а.с.17); номер витягу: 2026/000095331 від 04.01.2026 (а.с.19); копія паспорта відповідачки ОСОБА_2 НОМЕР_4 (а.с.13-14) свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачка хоч і зареєстрована за однією адресою з позивачем та дітьми, проте фактично не проживає разом з ними, з 28 листопада 2025 року залишила спільне місце проживання і станом на день подання позовної заяви ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання їх неповнолітніх дітей.
Позивач зазначає, що відповідачка з дітьми не спілкується, жодним чином не допомагає дітям матеріально. Також вона не цікавиться життям дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не бере участі у вихованні.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач по справі ОСОБА_1 разом з дітьми: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають по АДРЕСА_3 . 
Фактичне місце проживання відповідачки ОСОБА_2 судом не встановлено.
Індивідуальні відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ Форма СК-5 від 18.02.2026 свідчить про те, що позивач по справі ОСОБА_1 , працевлаштований, працює в філії Івано-Франківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , його загальна сума доходу за 2025 становить 309318,53 грн, за 2026 - 21331,25грн (а.с.60-65).
Вирішуючи вимогу позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.
Суд бере до уваги те, що діти сторін по справі , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_3 , разом з своїм батьком.
Мати дітей, відповідачка ОСОБА_2 , на даний час не працює, будь-яких доходів не отримує, свого власного житла не має, з сім`єю не проживає та не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з батьком, ОСОБА_1 .
З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дітей та їх реалізації.
Дослідженими доказами у справі підтверджено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, не цікавиться їхнім життям, станом здоров`я та розвитком, не бере участі у їх матеріальному забезпеченні.
Згідно з довідкою №80/01-26 виданої Долинським ліцеєм №7 Долинської міської ради Івано-Франківської області від 07.04.2026, діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ученицею 8-Б класу Долинського ліцею №7; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є учнем 3-В класу Долинського ліцею №7.
Адміністрація закладу освіти підтверджує, що мати дітей, ОСОБА_2 , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов для навчання та виховання дітей.
Протягом тривалого часу було зафіксовано наступне:
Мати не бере участі у вихованні дітей та не цікавиться їхнім психоемоційним станом.
Не контролює рівень успішності дітей та їхню відвідуваність занять.
Повністю ігнорує комунікацію із закладом освіти: не відповідає на телефонні дзвінки класного керівника, не реагує на повідомлення у месенджерах.
Жодного разу не відвідувала батьківські збори та індивідуальні консультації.
Фактичне виконання батьківських обов`язків щодо навчання, виховання, утримання та створення належних умов для всебічного розвитку дітей здійснює виключно батько - ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок із адміністрацією закладу та класними керівниками, сумлінно відвідує батьківські збори, забезпечу дітей всім необхідним для освітнього процесу та належним чином реагує на рекомендації педагогічних працівників. 
Конфліктних ситуацій між батьком та педагогічним колективом не виникало (а.с.111).
Крім того, судом встановлено, що на утримання дітей з відповідачки стягуються аліменти на підставі судового наказу виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області в справі №343/563/26 від 17 березня 2026 року (а.с.113).
Також відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, що додатково підтверджує її ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Так, постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/81/26 від 02.02.2026, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:
- ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі п`ятдесяти одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень (а.с.114-115).
Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/439/26 від 20.03.2026, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень.
Відповідно до положень ч.2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Опитана в судовому засіданні неповнолітня дочка сторін по справі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , суду пояснила, що вона з братом ОСОБА_9 на даний час проживають за адресою АДРЕСА_3 разом з батьком ОСОБА_1 та навчаються в Долинському ліцеї №7 Долинської міської ради Івано-Франківської області. Їх мама, ОСОБА_2 , проживала разом з ними, а починаючи з листопада місяця 2025 року мама пішла з дому і не поверталасяЇм добре проживати разом з татом. 
Судом по даній справі не опитувався малолітний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки, на думку суду, останній не є спроможний з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища (залежність від впливу батьків та інших дорослих на його поведінку) усвідомити реальний зміст власних дій.
Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 протягом останнього півроку не приймала належної, як це встановлено законом та нормами моралі, участі у вихованні неповнолітніх дітей. 
Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради «Про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №1671 від 06.03.2026 - Орган опіки та піклування міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
У висновку органу опіки та піклування зазначено, що 18 лютого 2026 року працівниками Служби у справах дітей міської ради проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . У результаті обстеження встановлено, що батько ОСОБА_1 проживає спільно зі своїми дітьми, займається їх утриманням та вихованням. Зі слів ОСОБА_1 мати дітей ОСОБА_2 протягом останніх трьох місяців не проживає за даною адресою та не приймає участі у вихованні їх спільних дітей. Діти ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 виявили бажання і надалі проживати з батьком. Житлово-побутові
умови проживання задовільні. 
ОСОБА_1 працює в Філії Івано-Франківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», має постійне місце проживання та є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_3 . Згідно довідки ОК-7, виданої Пенсійним фондом України, загальна сума доходу ОСОБА_1 за 2025 рік становить 309 318, 53 грн (триста дев`ять тисяч триста вісімнадцять гривень 53коп.).
ОСОБА_1 повідомив, що мати дітей, ОСОБА_2 вже притягалася до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.
Питання про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини міської ради 03 березня 2026 року. 
Члени комісії заслухали ОСОБА_1 , який повідомив, що сам займається вихованням та утриманням дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки мати ОСОБА_2 більше трьох місяців тому залишила домівку і наразі місце її проживання невідоме. Також члени комісії заслухали думку дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що мають приязні стосунки з батьком та хочуть і надалі проживати з ним. З матір`ю ОСОБА_2 зв`язатися не вдалося, так як на
телефонні дзвінки вона не відповідала (а.с.84-85).
Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування, відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком - ОСОБА_1 , так як останній у повній мірі здатний забезпечити належні умови для проживання та виховання дітей, що буде повністю відповідати їх інтересам та вимогам Закону.
При цьому суд відмічає, що в матеріалах відсутні докази того, що мати дітей, яка не має власного житла, не має самостійного доходу, що на думку суду, становить у собі потенційну можливість порушення спокійного та стійкого середовища проживання дітей, здатна забезпечити кращі умови їх проживання, ніж ті у яких вони будуть знаходиться проживаючи з батьком, у звичній для них обстановці та оточенні, а також зважаючи на їх прихильність до батька, не може допустити навіть імовірності порушення інтересів малолітніх дітей.
Судом зазначається, що вимога позивача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, на проживання разом з ним не заявлена з метою ухилення від мобілізації до лав ЗСУ в зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, оскільки на даний час ОСОБА_1 має відстрочку від мобілізації ( виписка з системи Резерв+ а.с.110).
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Однак, позивач просить судовий збір сплачений ним за подання позову про розірвання шлюбу залишити за ним.
За таких обставин, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1331,20 грн при поданні позову до суду, слід залишити за ним.
На підставі викладеного, ст. ст. 3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради про розірвання шлюбу - задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5 - розірвати.
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 . 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Долинської міської ради, код ЄДРПОУ 20559382, місцезнаходження: просп.Незалежності,5, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області,77504, 

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш