Справа № 161/4380/26 
Провадження № 2/161/3564/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Мазура Д. Г.
за участі секретаря судового засідання Новак Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В :
25 лютого 2026 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  через свого адвоката Курбай Л.М. звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 499 вчинений 01.09.20219 року приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Бондар Іриною Михайлівною. 
В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2017 року у справі № 161/1283/16-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позовні вимоги було задоволено, а саме: стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 41 846,79 доларів США за кредитним договором № 168/с від 12.02.2007 року, а також судовий збір у розмірі 14 939,30 грн, по 7 469,65 грн з кожного. На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчий листи від 25.10.2016 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та виконавчий лист від 25.10.2016 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 . З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання між сторонами було укладено договір іпотеки від 22.02.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Масаловою М.В. за реєстраційним номером № 448, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
01.09.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 499 про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . На підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 67363472 від 03.11.2021 року.
Вказує, що одночасне використання рішення суду та виконавчого напису нотаріуса, щодо одного предмета іпотеки є незаконним та порушує право боржника. Законодавство передбачає або судовий порядок звернення
Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконалася у безспірності заборгованості, укладений позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визначення відповідного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того вказує, що станом на сьогодні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2017 року у справі № 161/1283/16-ц за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості повністю виконано, що підтверджується постановою виконавця від 10.12.2024 року (ВП 53734921) про повернення виконавчого документа стягувачу. У вказаній постанові зазначено, що згідно повідомлення АТ КБ ПриватБанк № E.08.0.00.0/4-241201/10317 заборгованість та судові витрати сплачено.
Ухвалою від 27 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу 15 денний термін з часу отримання ухвали про відкриття провадження на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу 5 денний термін для подання відповіді на відзив.
16 квітня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено клопотання представника позивача адвоката Курбай Л.М. про витребування доказів.
07 травня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено клопотання представника позивача адвоката Курбай Л.М., та залучено до участі у справі, як співвідповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»
Від представника позивача адвоката Курбай Л.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав до суду письмові пояснення (або заяву), в яких зазначив, що питання щодо задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. Також відповідач просить розглянути справу за відсутності його представника.
Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.  
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
25 жовтня 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення по справі № 161/1283/16-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено, а саме: стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 41 846,79 доларів США за кредитним договором № 168/с від 12.02.2007 року, а також судовий збір у розмірі 14 939,30 грн, по 7 469,65 грн з кожного. 
На підставі рішення суду були видані виконавчі листи від 25.10.2016 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 168/с від 12.02.2007 року.
З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання між сторонами було укладено договір іпотеки від 22.02.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Масаловою М.В. за реєстраційним номером № 448, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
10 грудня 2024 року Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ледвок В. М. виконавчий документ було повернуто стягувачу. У вказаній постанові зазначено, що згідно повідомлення АТ КБ ПриватБанк № E.08.0.00.0/4-241201/10317 заборгованість та судові витрати сплачено солідарним боржником.
01 вересня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 499 про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 
03 листопада 2021 року постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блажівською М.А. відкрито виконавче провадження ВП №67363472 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. № 499 від 01.03.2019.
31 липня 2025 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Недумовою А.О. закінчено виконавче провадження ВП №67363472. У вказаній постанові зазначено, що стягувач своєю заявою від 04 квітня 2025 повідомляє, що заборгованість ОСОБА_2 відсутня.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 88 цього ж Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:
- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;
- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Позивач вказує, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконалася у безспірності заборгованості, укладений позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визначення відповідного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Вказує, що одночасне використання рішення суду та виконавчого напису нотаріуса, щодо одного предмета іпотеки є незаконним та порушує право боржника. 
Крім того зазначає, що станом на сьогодні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2017 року у справі № 161/1283/16-ц за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості повністю виконано, що підтверджується постановою виконавця від 10.12.2024 року (ВП 53734921) про повернення виконавчого документа стягувачу. 
Крім цього, ухвалою суду від 16 квітня 2026 витребувано в приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни документи, на підставі яких вчинений виконавчий напис № 499 від 01 вересня 2019, та які свідчать про безспірність заборгованості.
У відповіді від 21 квітня 2026 приватний нотаріус Бондар І.М. зазначила, що витребувані документи не збереглись, оскільки були знищені згідно Типовою номенклатурою справ приватного нотаріуса.
Зважаючи на те, що позивач заперечує наявність у нього заборгованості, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а протилежного судом не встановлено, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Суд також враховує, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття".
Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений 01 вересня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справ № 826/20084/14.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, та вимогу щодо права вчинення виконавчого напису лише на кредитному договорі, який посвідчений нотаріально. 
З наведених мотивів суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААА №746257, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору у даній справі.
Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Отже, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь держави судові витрати в сумі 1331 гривню 20 копійок.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 поданий в інтересах ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 499 вчинений 01 вересня 2026 року приватним Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 168/с від 12.02.2007 року. 
Стягнути солідарно з відповідачів приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни та Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору, по 655 (шістсот п`ятдесят п`ять) 60 копійок з кожного.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 04 червня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, б.6, оф.9, індекс 49000. 
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Д.Г. Мазур