ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 Справа № 914/445/26 

м. Львів
Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни-Сніжани Дудяк розглянув матеріали справи за позовом
за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів, 
до відповідача: Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права», м. Львів, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління освітньої інфраструктури департаменту освіти та культури Львівської міської ради, м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Центру науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради, м. Львів,
предмет позову: стягнення 4 455 098 грн збитків,
підстава позову: понесення втрат у зв`язку з частковим руйнуванням об`єкта оренди, 
за участю представників:
позивача: Леся Піхоцька,
відповідача: Володимир Піцикевич,
третьої особи 1: Марія Небесна,
третьої особи 2: Ігор Литвин.
1. ПРОЦЕС
1.1. До Господарського суду Львівської області 13.02.2026 надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» про стягнення 4 455 098,00 грн збитків.
1.2. Ухвалою суду від 18.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. 
1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено. 
1.4. У судовому засіданні 15.04.2026 суд залучив до участі у справі в статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Управління освітньої інфраструктури департаменту освіти та культури Львівської міської ради та Центр науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради, а також продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів за клопотанням відповідача.
1.5. У судовому засіданні 12.06.2026 після вирішення клопотань учасників справи про поновлення строків на подання доказів та відсутності клопотань представників учасників справи, з`ясувавши виконання всіх завдань підготовчого провадження, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 24.06.2026.
1.6. У судовому засіданні 24.06.2026 за участю всіх учасників справи суд відкрив розгляд справи по смуті, заслухав вступні слова, дослідив докази, з`ясував обставини, заслухав виступи представників у судових дебатах та закрив стадію розгляду справи по суті.
1.7. У судовому засіданні 24.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН
2.1. Позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 4 455 098,00 грн, завданих неналежним утриманням об`єкта оренди. На думку позивача, акт приймання – передачі приміщень від 19.02.2013 не має заперечень щодо технічного стану приміщень, незадовільний стан приміщень зафіксований в акті обстеження від 09.02.2021 і підтверджений висновком експерта від 07.04.2025 № 3735-Е, а висновком оціночно-будівельної експертизи від 05.01.2026 № 5 встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень нежитлових приміщень, площею 297,8 кв. м в розмірі 4 455 098,00 грн.
2.2. Відповідач заперечує позовні вимоги, стверджує, що наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця; нежитлові приміщення, площею 297,8 кв. м передані відповідачу в незадовільному стані; висновком експертного дослідження від 13.10.2021 встановлено, що покрівля даху «не витримала» погодні умови (збільшення опадів снігу, поривів, вітру, хуртовин та снігових заметів у 2021 році), причиною виявлених пошкоджень є не несвоєчасне виконання технічного обслуговування та ремонту, а погодні умови 2021 року. 
2.3. Третя особа Управління освітньої інфраструктури департаменту освіти та культури Львівської міської ради підтримує правову позицію позивача і позовні вимоги, стверджує, що внаслідок доведення об`єкта до аварійного стану територіальна громада фактично втратила можливість використовувати майно за його функціональним призначенням у сфері освіти та розвитку учнівської молоді.
2.4. Третя особа Центр науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради стверджує, що зафіксована в експертному висновку аварійність об`єкта є результатом саме тривалого незабезпечення герметичності покрівлі орендарем, що призвело до гниття дерев`яних конструкцій та їх обвалу; наявність снігу в кабінетах, зафіксована актами, є наслідком бездіяльності орендаря, а не «старості» будівлі; недобросовісна поведінка – безпідставне неповернення частини майна після закінчення строку дії договору у травні 2021 року сприяла погіршенню майна. Тому підтримує позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.
3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ
3.1. Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради як орендодавець і Заклад вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» як орендар уклали договір оренди № Ф-11147-18 від 11.05.2018. 
3.2. Відповідно до договору в оренду передається нерухоме майно, яке знаходиться на балансі Центру науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради, і яке знаходиться за адресою м. Львів, вул. В. Антоновича, 70, загальною площею 553,3 м кв, з індексами приміщень першого поверху в будівлі літ. «А-1», «А’-2»: III, IV, V, VI, 6, 7, 9, 10, першого поверху в будівлі літ. «А-2»: 4, 5, 6, 7, другого поверху в будівлі літ. «А-2»: 12, 13а.
3.3. Згідно з копіями інвентаризаційної справи та технічного паспорта, площа нежитлових приміщень літ. «А-1», «А’-2» становить 297,8 м2.
3.4. Термін оренди визначений - 2 роки 364 дні, а саме до 10.05.2021.
3.5. До укладення згаданого договору вказані приміщення також перебували в оренді Приватного вищого навчального закладу «Львівський університет бізнесу та права» на підставі договору оренди № Ф-8563-13 від 19.02.2013, про що було складено акт приймання – передачі від 19.02.2013. Відомості про стан приміщення в акті не вказані. 
3.6. Орендар 25.01.2021 звернувся до позивача із заявою про продовження договору оренди стосовно майна, площею 553,3 кв. м, без аукціону та на тих самих умовах. 
3.7. Управління комунальної власності 09.02.2021 провело перевірку приміщення з метою дотримання умов договору оренди, за результатами якої склало акт № 70-нп/21, в якому вказано, що приміщення під літ. «А-1» в незадовільному стані: частково зруйнована стеля, стіни, підлога в незадовільному стані, в приміщенні під індексом V виявлено замуроване вікно, в приміщенні під індексом IV виявлено раковини. 
3.8. До акта огляду приміщень від 09.02.2021 додано фотографії (на фотографіях зафіксовано неприбрані приміщення, пошкоджені стіни, дірки в стінах, обвалена стеля, будівельні відходи, поламані шафи, дерев`яні обрізки). 
3.9. Відповідно до наказу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 153-О від 19.03.2021, який складено, серед іншого, на підставі акта проведення перевірки від 09.02.2021, наказано:
- продовжити із Закладом вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» договір оренди № Ф-11147-18 від 11.05.2018 на частину нежитлових приміщень, загальною площею 255,5 кв. м, в тому числі приміщень першого поверху (будівля літ. «А-2») під індексами 4, 5, 6, 7 площею 165,5 кв. м, приміщень другого поверху (будівля літ. «А-2») під індексами 12,13а площею 90,0 кв. м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. В. Антоновича, 70, для проведення навчально-виховного процесу, шляхом викладення договору у новій редакції терміном на 2 роки 364 дні,
- відмовити Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» в продовженні договору оренди № Ф-11147-18 від 11.05.2018 на частину нежитлових приміщень загальною площею 297,8 кв. м (будівлі літ. «А-1» та «А-‘ 2»), що знаходяться за адресою м. Львів, вул. В. Антоновича, 70.
3.10. Згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 571-О від 27.10.2021 у прийнятий 19.03.2021 наказ внесено зміни, зокрема, доповнено його положеннями про те, що Відділу регулювання орендних відносин потрібно 
- повідомити балансоутримувача про необхідність виконання ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та надання довідки про балансову вартість об`єкта оренди,
- після отримання довідки про балансову вартість майна оголосити аукціон, за результатами якого може бути продовжений договір оренди від 11.05.2018 № Ф-11147-18 на частину нежитлових приміщень загальною площею 255,5 кв. м, 
- відмовити Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» в продовженні договору оренди на частину нежитлових приміщень, загальною площею 297,8 кв. м (будівлі літ. «А-1» і «А-‘ 2»),
- Відділу регулювання орендних відносин повідомити заявника про обставини, визначені у п. 1 та п. 2 цього наказу,
- оприлюднити в електронній торговій системі оголошення про продовження договору оренди на аукціоні з урахуванням термінів, передбачених п. 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483.
3.11. Позивач також долучив фотографії з датою 25.10.2024, однак доказів здійснення огляду чи перевірки та оформлення результатів огляду в цей день не подано. 
3.12. Відповідач оскаржив дії позивача, подавши позов до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Центру науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради про визнання незаконним і скасування п. 2 наказу від 19.03.2021 та визнання укладеним/продовженим договору оренди № Ф11147-18 від 11.05.2018 на частину нежитлових приміщень загальною площею 297,8 кв. м. Однак, рішенням суду від 15.10.2025 у справі № 914/1318/21 відмовлено у задоволенні позову Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» про визнання недійсним наказу від 19.03.2021 № 153-О та про визнання продовженим договору оренди від 11.05.2018.
3.13. Крім цього, рішенням Господарського суду Львівської області від 24.09.2025 у справі № 914/3155/24 зобов`язано Заклад вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень першого поверху (під індексами III, IV, V, VI, 6, 7, 9, 10) загальною площею 297,8 кв. м (в будівлі літ. «А-1», «А'-2»), що знаходяться за адресою м. Львів, вулиця В. Антоновича, 70. 
3.14. Відповідно до акта приймання – передачі від 18.11.2025 відповідач здав, а Центр науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради прийняв нежитлові приміщення першого поверху під індексами III, IV, V, VI, 6, 7, 9, 10, загальною площею 297,8 кв. м, що розташовані у будівлях під літ. «А-1», «А’-2» за адресою м. Львів, вул. В. Антоновича, 70. 
3.15. Відповідно до змісту цього акта балансоутримувач і відповідач зазначили таке:
- зауваження Центру науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради: нежитлові приміщення перебувають в аварійному технічному стані та частково зруйновані, покрівля і перекриття обвалилося, штукатурка стін обсипається, цегляна кладка руйнується,
- зауваження Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права»: аварійний стан вказаних приміщень був уже станом на 2013 рік. До акту приймання – передачі додаю витяг зі звіту про технічні обстеження та висновки на 5-ти аркушах. 
3.16. Відповідно до висновку експерта від 07.04.2025, складеного за результатами виконання ухвали суду від 08.08.2023 у справі № 914/13818/21 та проведення судової будівельно – технічної експертизи, нежитлові приміщення, загальною площею 297,8 кв. м у будівлі літ. А-1, А-2, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Антоновича, 70, можливо віднести до аварійного технічного стану (п. 5.3.4 – об`єкт відноситься до категорії технічного стану « 4» - аварійний. Експлуатація об`єкта має бути зупинена до відновлення його експлуатаційної придатності або ліквідації). 
3.17. Позивач замовив виконання судової будівельно – технічної експертизи приміщень, про що уклав договір № 05-25 від 23.12.2025 із судовим експертом Смокорівською Русланою Петрівною. На експертизу поставлено такі питання: яка вартість ремонтно – будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень нежитлових приміщень, площею 297,8 кв. м, розташованих у будівлі літ. «А-1» та «А-2», спричинених погіршенням технічного стану, зокрема, внаслідок аварійності, руйнування конструктивних елементів, а також інших факторів (за наявності). 
3.18. Відповідно до висновку експерта від 05.01.2026, складеного за результатами виконання договору № 05-25 від 23.12.2025, вартість ремонтно – будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень нежитлових приміщень, становить 4 455 098,00 грн. 
3.19. Із тексту висновку експерта від 06.01.2026 вбачається таке: 
- власник - територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради; 
- фізичний знос згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на нежитлові приміщення, площею 297,8 кв. м, буд. літ. «А’-2»; «А-1» за адресою: м. Львів, вул. Антоновича В., буд. 70, виготовлена ЛО ДК БТІ та ЕО від 25.01.2012 року визначено на рівні 55%;
- згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3735-Е від 07.04.2025, виконаного Т.І. Анісімовою, Науково-дослідний інститут судових експертиз, станом на час проведення дослідження нежитлові приміщення загальною площею 297,8 кв. м, розташовані у будівлях літ. «А-1» та літ. «А’-2» за адресою: м. Львів, вул. В. Антоновича, 70 віднесено до аварійного технічного стану (п. 5.3.4 об`єкт належить до категорії технічного стану « 4» -аварійний. Експлуатація об`єкта має бути зупинена до відновлення його експлуатаційної придатності або ліквідації).
- у результаті співставлення наданих матеріалів та даних натурного обстеження на дату огляду 13.11.2025 встановлено:
- об`єкт дослідження - нежитлові приміщення площею 297,8 кв. м, розташовані в будівлях літ. «А’-2»; «А-1» за адресою м. Львів, вул. Антоновича В., буд. 70 у м. Львові; 
- стіни та перегородки будівлі, в яких знаходяться досліджувані приміщення: цегляні, мають наступні пошкодження: вивітрювання розчину зі швів; тріщини в карнизах і перемичках, сліди вологи на поверхні стін, масове відпадання штукатурки з випаданням окремих цеглин; висоли, випинання і помітне відхилення від вертикалі, випадання цегли; масові прогресуючі наскрізні тріщини, послаблення і часткове руйнування кладки, помітне викривлення стін; в частині стіни зруйновані;
- перекриття – дерев`яне, в частині зруйноване повністю, в частині - в аварійному стані;
- підлога дерев`яна - вражена гнилизною і жучком, прогини, просідання, руйнування підлоги, завалена будівельним сміттям від руйнації перегородок, стін та перекриття;
- дверні блоки в стінах та перегородках (дерев`яні) - частково відсутні, коробки місцями пошкоджені або уражені гнилизною, наличники місцями відсутні, обв`язка полотен пошкоджена, повне розхитування дверних полотен і коробок, масове пошкодження гнилизною і жучком;
- віконні блоки - частково відсутні, часткове відсутнє засклення, віконні рами розсохлися і розхиталися у кутках, частина приборів пошкоджена або відсутня, відсутність скла, відливів, рами розхитані; віконні рами, коробка і підвіконна дошка повністю уражені гнилизною і жучком, стулки не відкриваються або випадають; всі примикання порушені.
3.20. Судовий експерт зробив висновок, що приміщення можливо віднести до аварійного технічного стану, враховуючи результати натурного обстеження, вимоги Національного стандарту України ДСТУ 9273:2024 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінювання їхнього технічного стану. Механічний опір та стійкість», а також досліджуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3735-Е від 07.04.2025. 
3.21. Відповідно до протоколу № 5 від 14.03.2018 в розділі «Інформація УКВ» - погодження управління освіти від 19.12.2017 № 4-2601-3054, частина приміщень в незадовільному стані та не використовується. 
3.22. Звіт про технічне обстеження та висновки від 2013 року складався по двох об`єктах: літ. «А-2» і літ. «А-1», площею 297,8 кв. м. По останньому об`єкту зроблено висновки, що основні несучі конструкції і елементи в межах виконаного обстеження знаходяться в загальному незадовільному, частково ветхому стані, мають місцями недостатню несучу здатність. Виявлені місцеві пошкодження і руйнування конструкцій та елементів обумовлені загальними просадочними деформаціями фундаментів будинку, пошкодженням вертикальної і горизонтальної гідроізоляції, незадовільним станом інженерних. Середньозважений фізичний знос становить 68,00 %. Експлуатація можлива тільки при умові виконання ремонту з підсиленням та частковою заміною елементів та їх окремих ділянок. 
3.23. Для приведення приміщень в стан, допустимий для подальшої нормальної та безпечної експлуатації, ліквідації пошкоджень та причин їх виникнення, необхідно виконати ремонтно – відновлювальні роботи, вказані в п. 4 цих технічних висновків. У випадку відсутності виконання робіт і запобігання прогресування пошкоджень існує загроза створення аварійної ситуації з місцевим обвалом окремих конструктивних елементів і їх ділянок.
3.24. Попередній орієнтовний кошторис на вартість найбільш необхідних будівельних та інженерно – технічних робіт складений укрупнено, на підставі дефектних актів та специфікацій з частковим використанням статистичних даних та аналогічних робочих проектів для споруд аналогічного призначення та об`ємна-планувальних характеристик, точна кошторисна вартість виконання будівельних робіт визначається з робочого проекту на підставі робочих креслень та специфікацій.
3.25. Вказаним звітом зафіксовані рекомендації: оскільки нежитлові приміщення упродовж останнього часу не використовувались і не виконувався поточний підтримуючий ремонт, фізичний знос перевищив нормативний експлуатаційний знос. Для відновлення і приведення приміщень у нормальний та безпечний для експлуатації стан необхідно виконати комплексний капітальний ремонт, а саме: 
- виконання конструктивних заходів по підсиленню фундаментів з попереднім ремонтом та відновленням інженерних мереж, замощення та відмостки, пошкодження яких стало причиною замокання ґрунтів основи і просідання фундаментів,
- ремонт з частковою заміною перекриття.
- ремонт з частковою заміною конструкцій даху та покрівлі,
- ремонт стін в межах їх пошкоджень з конструктивними заходами по підсиленню кладки і перемичок над прорізами з частковою перекладкою,
-  заміна заповнень прорізів,
- влаштування нових підлог,
- відновлення внутрішнього оздоблення та оздоблення фасадів,
- влаштування нових внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж, 
- влаштування індивідуального опалення від котла на газовому паливі,
- виконання планування прилеглої території з організацією водозбору атмосферної вологи в дощову каналізацію з відновленням ганків. 
3.26. Зі звіту про оцінку майна (нежитлові приміщення 1-го та 2-го поверху, загальною площею 553,3 м3), складеного станом на 31.03.2018, вбачається, що «базуючись на нашому аналізі і приймаючи до уваги розташування об`єкта, фізичні умови та економічну життєздатність проектів, оцінювач прийшов до висновку, що на даному етапі оцінюваня приміщення частину приміщень можна використати під учбові класи (аудиторії) та частину під учбові майстерні після ремонтних робіт» (стор. 17 звіту). 
3.27. На запит Центру науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» повідомила, що договору добровільного страхування в секторі малого та середнього бізнесу від 11.05.2018 не знайдено. Водночас третя особа 2 подала копію договору добровільного страхування в сектор малого та середнього бізнесу від 11.05.2018 з терміном дії до 10.05.2021; страхувальник - Заклад вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права». 
3.28. Центр науково-технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради також отримав від Міністерства освіти і науки України відповіді про те, що згідно з інформацією, наявною в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, в Закладу вищої освіти «Львівський університет бізнесу та права» відсутнє місце провадження освітньої діяльності за адресою м. Львів, вул. Антоновича, 70. 
3.29. Відповідач подав висновок експертного дослідження спеціаліста Кархута Ігоря Івановича, складений 13.10.2021, відповідно до якого на запит відповідача визначався технічний стан приміщень першого поверху в будівлі літ. «А-1», «А’-2» під індексами III, IV, V, VI, 6, 7, 9, 10, загальною площею 297,8 м кв. 
3.30. Відповідно до цього висновку технічний стан таких приміщень в цілому задовільний, наявні окремі ділянки конструкцій покрівлі та перекриття що знаходяться у не придатному стані та потребують невідкладного здійснення поточного ремонту. Стан окремих конструкцій за даними бюро технічної інвентаризації покращився порівняно зі станом до 2009 року. Разом із тим причиною виявлених пошкоджень згідно з оглядом та представленими документами) вбачається не несвоєчасне виконання технічного обслуговування і ремонту, а погодні умови у 2021 році.
3.31. Висновку передувала інформація щодо погодних умов в березні 2021 року. Так, відповідно до листа ЦНТТУМ ЛМР начальникові УКВ ЛМР від 04.03.2021 №18 «у зв`язку із погодніми умовами (збільшення опадів снігу, поривів вітру, хуртовин та снігових заметів у 2021 році покрівля даху даного приміщення не витримала...». Згідно з листом відділу освіти Галицького та Франківського районів ЛМР начальнику УО ДГП ЛМР від 02.03.2021 №4-260107-5645 «В лютому 2021 року у ЦНТТУМ ЛМР, що знаходиться на вул. Антоновича, 70, виникла надзвичайна ситуація. Внаслідок накопичення великої кількості снігу на даху будівлі відбувся обвал жолобів і звисів та спостерігаються численні протікання стелі». Але таких листів учасники справи суду не надали.
3.32. Також дослідженням встановлено, що в цілому фізичний стан визначається як незадовільний. На стінах – штукатурка, пофарбування водоемульсійними фарбами, масляне фарбування (сліди відставання шару штукатурки та пофарбування, волосяні тріщини); на стелі – штукатурка, пофарбування водоемульсійними фарбами (сліди певного замокання); покрівля та перекриття в незадовільному стані та потребує проведення поточного ремонту; підлога – бетон, дощата; двері вхідні – дерев`яні та металеві, міжкімнатні – пофарбовані; віконні прорізи – дерев`яні пофарбовані; віконні прорізи – дерев`яні пофарбовані. 
3.33. Експерт Кархут Ігор Іванович діє на підставі кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єкта архітектури серії АЕ № 000546 від 31.07.2012.
4. ВИСНОВКИ СУДУ
4.1. Дослідивши подані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог і зазначає таке.
4.2. Відповідно до встановлених обставин справи відповідач був орендарем приміщень, загальною площею 553,3 кв. м, з 19.02.2013, а на підставі договору оренди від 11.05.2018 – з 11.05.2018 до 10.05.2021, з яких частину приміщень - площею 297,8 кв. м, повернув з оренди 18.11.2025 на підставі судового рішення.
4.3. Відповідно до п. 9.6 договору від 11.05.2018 у разі припинення або розірвання договору орендар повинен повернути орендодавцю об`єкт оренди у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцю збитки у разі погіршення стану об`єкта оренди з вини орендаря.
4.4. Після отримання майна з оренди (приміщення площею 297,8 кв. м) позивач реалізував своє право на стягнення збитків і пред`явив позов у цій справі до відповідача.
4.5. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:
- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
4.6. Стаття 1192 Цивільного кодексу України визначає способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Так, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
4.7. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 у п. п. 6.15, 6.16 зробила такі висновки: доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача; причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.
4.8. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).
4.9. Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
4.10. Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. 
4.11. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 в справі № 753/15095/17 акцентує на тому, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
4.12. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 також наголошує, що за змістом ч. 2 ст. 22, ст. 1192 Цивільного кодексу України відшкодування шкоди здійснюється лише за умови доведення розміру заподіяної шкоди.
4.13. Зі встановлених обставин справи, досліджуючи склад цивільного правопорушення, суд звертає увагу на таке.
Протиправна поведінка сторони
4.14. Так, передаючи в оренду приміщення по акту передачі від 19.02.2013, сторони не вказали про стан приміщення. Відсутність таких відомостей про стан приміщень не свідчить про його належний чи незадовільний стан, а свідчить про невстановленя факт стану приміщень на цей час. Тому позивач помиляється, коли стверджує, що приміщення передані у належному технічному стані, який відповідав умовам договору і призначенню об`єкта оренди, оскільки претензії до зазначеного приміщення відсутні.
4.15. Цільове призначення об`єкта оренди по договору від 11.05.2018 – проведення навчально – виховного процесу.
4.16. Обов`язками орендаря відповідно до розділу 7 договору від 11.05.2018 були: 
- використовувати та зберігати об`єкт оренди відповідно до умов цього договору, утримувати об`єкт оренди у повній справності та нести всі необхідні витрати на його експлуатацію;
- своєчасно здійснювати поточний та капітальний ремонт; при проведенні капітального ремонту та переобладнання орендар несе повну матеріальну відповідальність за якість ремонту та пошкодження, пов`язані з ремонтом будинку, у якому знаходиться об`єкт оренди;
- капітальний ремонт, поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання проводити лише з дозволу орендодавця з наданням проектно – кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої в установленому порядку,
- відповідно до п. 6.2 договору надавати безперешкодний доступ на об`єкт оренди представникам орендодавця з метою перевірки його використання. 
4.17. Натомість орендодавець мав право контролювати наявність і стан, напрямки та ефективність використання об`єкта оренди; здійснювати контроль за станом майна через візуальне обстеження зі складанням акта обстеження; з власної ініціативи здійснювати перевірку дотримання орендарем умов цього договору. 
4.18. У справі немає жодного первинного документа, який би описував стан приміщень саме на час їх передачі в оренду у 2013. 
4.19. Описані вище звіти про технічне обстеження, звіт про оцінку майна, висновок експертного дослідження спеціаліста, висновки експертів від 07.04.2025 і від 06.01.2026 не дають відповіді на таке питання, а оцінюють технічний стан приміщень ретроспективно. Водночас в таких доказах не зазначено про належний стан приміщень, а навпаки стверджується, хоч і в різному обсязі, про частково задовільний, частково незадовільний стан і про необхідність здійснення ремонту.
4.20. Також відповідач долучив копію листа позивача від 08.04.2026 про надання документів, зі змісту яких вбачається неналежний стан приміщень ще в 2013 і в 2018 роках: 
- у звіті про технічне обстеження та висновки від 2013 року зафіксовано рекомендації: оскільки нежитлові приміщення упродовж останнього часу не використовувались і не виконувався поточний підтримуючий ремонт, фізичний знос перевищив нормативний експлуатаційний знос. Для відновлення і приведення приміщень у нормальний та безпечний для експлуатації стан необхідно виконати комплексний капітальний ремонт. 
- у протоколі № 5 від 14.03.2018 вказано, що частина приміщень в незадовільному стані та не використовується; 
- у звіті про оцінку майна (нежитлові приміщення 1-го та 2-го поверху, загальною площею 553,3 м3) станом на 31.03.2018 вказано, що «базуючись на нашому аналізі і приймаючи до уваги розташування об`єкта, фізичні умови та економічну життєздатність проектів, оцінювач прийшов до висновку, що на даному етапі оцінювані приміщення частину приміщень можна використати під учбові класи (аудиторії) та частину під учбові майстерні після ремонтних робіт».
4.21. Із таких документів додатково вбачається, що ще до 2013 року приміщення були в поганому стані, без ремонту, не були в користуванні та потребували комплексного ремонту. Водночас жодного документа, який би здійснив порівняння стану орендованого приміщення станом на листопад 2025 із тим станом, який був на 2013 рік, і визначив рівень погіршення стану станом на листопад 2025, немає. 
4.22. Крім цього, у справі немає доказів того, що відповідач звертався до орендодавця про отримання дозволу на проведення ремонту приміщень незважаючи на те, що він погодився отримати в оренду приміщення в непридатному для досягнення мети стані.
4.23. Так, відповідач звертався 12.06.2013 до Львівської міської ради з листом про передачу приміщень будинку № 70 по вул. Антоновича з балансу Центру науково – технічної творчості учнівської молоді Львівської міської ради на баланс Львівського комунального підприємства з метою належного утримання приміщень вказаного будинку для їх подальшого належного використання та навчання студентів. 
4.24. Суд зауважує, що таке звернення, по-перше, підтверджує визнання відповідачем неналежного стану приміщень, а по-друге, не є зверненням до орендодавця про отримання згоди на проведення поточного чи капітального ремонту, тому не підтверджує дій, спрямованих на виконання своїх повноважень та зокрема обов`язків по утриманню майна, по здійсненню ремонту, немає доказів. А відповідно, про правомірну поведінку орендаря такий документ не свідчить. 
4.25. Позиція відповідача про те, що він не виконував своїх обов`язків, оскільки майно ще з 2013 року перебувало в неналежному стані, суперечить його поведінці як орендаря та суті договору, адже орендар не міг не усвідомлювати неможливості досягнення мети договору – організації навчального процесу у приміщеннях, непридатних до перебування в ньому.
4.26. Заперечення відповідача про те, що він не сприяв погіршенню стану приміщень за час оренди, також не є належним спростуванням підстави позову, адже відповідач, беручи в оренду для навчального процесу приміщення в незадовільному стані, не міг не розуміти, що йому доведеться робити ремонт, і не усвідомлювати негативні наслідки невиконання такого. Договором також покладались на нього обов`язки стосовно належного використання майна, здійснення поточного і капітального ремонту. Однак, доказів здійснення такого чи звернення до власника майна для отримання згоди на здійснення капітального ремонту, чи повідомлення про неможливість організації навчального процесу через незадовільний стан приміщень, немає.
4.27. Зауваження позивача про те, що відповідач замовив експертизу тільки через 2 місяці після отримання в оренду майна і що така не може свідчити про отримання майна в поганому стані, є безпідставними, адже незадовільний стан приміщень не міг різко погіршитись за два місяці. Відсутність в акті приймання – передачі в оренду приміщень зауважень про поганий стан приміщень також не підтверджує протилежного – належного стану приміщень, адже в акті такого теж не вказано.
4.28. Суд звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).
4.29. Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України запровадила такий стандарт доказування як «вірогідність доказів». Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач і відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
4.30. Тому суд робить висновки, що якщо відповідач знав про незадовільний стан приміщень (отримав їх у такому стані) і попри це взяв їх в користування в 2013 та у 2018 роках для організації навчально – виховного процесу, і не вживав заходів щодо недопущення погіршення його стану, а також був законним користувачем до 2021 року, то як орендар він повинен був дотримуватись порядку користування приміщенням, а отримання приміщення в незадовільному стані та непретензійна поведінка, іншими словами бездіяльність, відповідача не сприяли збереженню майна та має ознаки неправомірної поведінки. 
4.31. Заперечення відповідача про те, що приміщення, площею 297,8 кв. м, не використовувались ним, оскільки у витягу з протоколу від 14.03.2018 № 5, питання Ф/41, зазначено «частина приміщень в незадовільному стані та не використовується», суд вважає взаємосуперечливими з метою договору оренди та розумними очікуваннями самого орендаря: проведення навчально-виховного процесу та сплата орендної плати в розмірі 11 842,00 грн за перший місяць.
4.32. За таких обставин суд визнає поведінку орендаря протиправною, такою, що не відповідає повноваженням орендаря. А тому перший елемент складу цивільного правопорушення – доведений. 
4.33. Щодо листів, отриманих від Міністерства освіти і науки України і поданих позивачем, то суд не вважає їх належними доказами у цій справі, а їх зміст не вважає таким, що впливає на факт заподіяння збитків, їх розмір чи неправовірну поведінку орендаря. 
Причинно-наслідковий зв`язок і розмір збитків
4.34. Як звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 910/3579/17,чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками, покладено на позивача.
4.35. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
4.36. Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та надати докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.
4.37. Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
4.38. Причинно-наслідковий зв`язок і розмір збитків позивач підтверджує експертним висновком будівельно – технічної експертизи від 05.01.2026 про вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень нежитлових приміщень, в розмірі 4 455 098,00 грн. Такий висновок частково обґрунтовується попереднім висновком - висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3735-Е від 07.04.2025, виконаним Т.І. Анісімовою (Науково-дослідний інститут судових експертиз), відповідно до якого нежитлові приміщення загальною площею 297,8 кв. м, розташовані у будівлях літ. «А-1» та літ. «А’-2» за адресою м. Львів, вул. В. Антоновича, 70, віднесено до аварійного технічного стану. Інші частина висновку від 06.01.2026 стосується визначення вартості відновлювальних робіт. 
4.39. Суд зауважує, що такий висновок не визначає періоду, характеру і причин погіршення стану приміщень, хоча відповідно до пп. 5.1 п. 5 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, зокрема, не лише визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, а й визначення причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів.
4.40. Натомість основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є: визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо); визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.
4.41. Тобто висновки експертів від 07.04.2025 і від 06.01.2026, які подав позивач, не узгоджуються із нормативними визначеннями. Подані висновки складені за результатом проведення будівельно – технічної експертизи, але дають відповідь на питання оціночно-будівельної експертизи.
4.42. Подані позивачем докази (експертні висновки) не підтверджують порівняльного стану приміщень станом на 2013 чи 2018 рік зі станом приміщень на листопад 2025 року (коли майно повернуто по акту внаслідок вирішення справи 914/3155/24), не підтверджують конкретного погіршення приміщень у порівняння зі станом, в якому приміщення були отримані, не вказують на період, характер і ступінь таких погіршень. У висновку від 06.01.2026 описано стан об`єкта на час огляду – 13.11.2025, але не здійснено порівняння зі станом приміщення на 2013 чи 2018 року, не здійснено порівняння вартості майна станом на 2025 і на 2013/2018 роки. 
4.43. Відповідно до висновку здійснено «оцінку втрат вартості рухомого та нерухомого майна нежитлових приміщень під час тимчасового користування. Вважається, що такою різницею може бути вартість проведених ремонтно – будівельних робіт, що передбачають відновлення естетичного та фізичного стану нежитлових приміщень до попереднього стану (заподіяння йому шкоди) […] Для приведення об`єкта дослідження в належний технічний стан (придатний для експлуатації згідно з цільовим призначенням) необхідне проведення капітального ремонту приміщень із залученням суттєвих додаткових капіталовкладень.». Вартість визначена витратним підходом і на підставі проведеного розрахунку становить 8 193 736 грн, а з урахуванням середнього зносу 55 % = 4 455 098,00 грн.
4.44. Судовий експерт також вказав, що втрата вартості полягає у пошкодженні конструкцій, що відбулось внаслідок неналежної (недбалої) експлуатації орендованого майна. Відновлюючі ремонтно - будівельні роботи передбачають витрати на поновлення вказаних пошкоджених та знищених елементів до початкового (до здачі в оренду) стану приміщень. У даному випадку оцінюється втрата вартості рухомого та нерухомого майна нежитлових приміщень під час тимчасового користування (оренди). Вважається, що такою різницею може бути вартість проведених ремонтно-будівельних робіт, що передбачають відновлення естетичного та фізичного стану нежитлових приміщень до попереднього стану (до заподіяння йому шкоди).
4.45. Для оцінки величини заподіяної шкоди та визначення вартості пошкоджень використовується суміщено витратний та порівняльний підходи. Зокрема для визначення кількісної величини застосовується витратний підхід, метод заміщення. Вартість заміщення визначається на основі розрахунку поточної вартості витрат на створення ресурсів, що є подібними до оцінюваних згідно з державними ресурсними елементними кошторисними нормами на ремонтно-будівельні роботи (Міністерство регіонального розвитку та будівництва України).
4.46. Приведений кошторис включає витрати на організацію, транспортні витрати, найм, прибуток (планові нагромадження) за проведення таких робіт, адміністративні витрати та інші витрати на обслуговування додаткових робіт будівельників. Враховуються накладні витрати, що необхідні для організації ремонту.
4.47. Суд зауважує, що, по-перше, описане свідчить про те, що це попередні приблизні витрати, які позивач мав би понести для здійснення ремонту, тоді як збитки мають бути реальними -такими, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. По-друге, відсутні докази, що саме позивач понесе ці витрати на ремонт і що такі погоджені підрядником. По-третє і найзначиміше - не проведено співвідношення зі станом приміщень, отриманих в оренду, і станом на дату їх повернення, не досліджено причин і характеру експлуатації, які призвели до такого занедбаного стану приміщень, не досліджено періоду, в який сталися описані пошкодження. 
4.48. Тобто сума, заявлена до стягнення – це вартість ремонтних робіт. Однак, одного факту попередньо визначеної вартості ремонту не достатньо для стягнення збитків. Крім цього, відповідно до обставин справи збитки проявилися в зменшенні вартості майна внаслідок його пошкодження і відсутності ремонту за час оренди.
4.49. Крім цього, суд зауважує, що важливою є категорія «погіршення стану об`єкта», бо саме за це орендар несе відповідальність. 
4.50. Однак, позивач не підтверджує, що саме той обсяг робіт, який заплановано виконати, пов`язаний із пошкодженнями (погіршеннями), отриманими внаслідок перебування приміщень в оренді у відповідача. Факт незадовільного стану приміщень ще в 2013 році є більш вірогідним, ніж факт передачі майна в належному стані, а обов`язок орендаря - повернути майно в стані не гіршому ніж на початок оренди. Тому будь-які інші поліпшення, які зараз позивач закладає в кошторис, виходять за межі відповідальності відповідача. 
4.51. Враховуючи зазначене, суд вважає, що причинно-наслідковий зв`язок і розмір збитків не підтверджені належними доказами. 
4.52. Суд також вважає за необхідне зазначити, що забезпечив усім учасникам справи можливість реалізації своїх процесуальних прав на збір і подання доказів.
4.53. Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
4.54. Відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
4.55. Відповідно до ч. 4 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
4.56. Суд зауважує, що жодна зі сторін не заявила клопотань про проведення судової експертизи для того, щоб встановити причини, періоди та вартість руйнувань та пошкоджень, незважаючи на те, що для встановлення усього складу цивільного правопорушення потрібно встановити не тільки неправомірність поведінки, а ще й причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та наслідками (пошкодженнями).
4.57. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
4.58. Реалізація сторонами своїх процесуальних прав і наповнення справи доказами на підтвердження своєї правової позиції, на їх розсуд, не може свідчити про недобросовісність поведінки. Тому у суду не було підстав витребувати додаткові докази на підставі вказаної процесуальної норми, включно із зобов`язанням проводити судову експертизу.
Вина
4.59. Вину як один із елементів цивільного правопорушення, а саме її відсутність, доводить відповідач. 
4.60. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
4.61. Відповідач доводить не стільки відсутність вини в сприянні погіршенню стану майна, скільки те, що незадовільний стан майна уже був при прийнятті об`єкта в оренду. Крім цього, стверджує про те, що провал даху стався через погані погодні умови і снігопад.
4.62. Доводи відповідача про погіршення технічного стану приміщень через складні погодні умови з покликанням на висновок експертного дослідження спеціаліста від 13.10.2021 суд вважає не обґрунтованими, адже первинних доказів включно з листами, описаними в висновку, про факти обвалу даху через снігопад у березні 2021 року, немає, питання про причини обвалу даху та незадовільного стану приміщень на дослідження експерту Кархуту І.І. не ставилось, висновок показує взаємосуперечливі відомості: на сторінці 2 – стан визначається як незадовільний, а на сторінці 5 – в цілому задовільний. 
4.63. Із досліджених судом доказів в комплексі із поведінкою сторін під час орендних відносин, суд доходить висновку, що відповідач не спростував своєї неправомірної поведінки, будучи в статусі орендаря: допускав бездіяльність щодо збереження майна в належному стані, щодо проведення ремонту (поточного та капітального), не звертався до орендодавця для погодження здійснення таких, не ініціював припинення договору оренди через неналежну поведінку орендодавця чи неможливість досягнути мети договору. Така поведінка орендаря свідчить про його суб`єктивне ставлення до своїх повноважень, а тому не свідчить відсутність вини в такій поведінці.
4.64. Враховуючи зазначене, суд підсумовує, що позивач належними доказами не довів підстав позову та повного складу цивільного правопорушення, а саме причинно-наслідкового зв`язку між непромірною поведінкою орендаря упродовж певного періоду часу (не підтвердив, упродовж якого саме часу відбулося погіршення до стану, виявленого в 2025 році, наскільки погіршився стан приміщень за період від 2013 до 2025 років чи за інший спірний період, не підтвердив характер погіршення приміщень) та наслідками – необхідність проведення ремонтних робіт, вартістю 4 455 098,00 грн. Тому у задоволенні вимоги про стягнення збитків суд вважає за необхідне відмовити.
5. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
5.1. У позовній заяві вказано про понесені витрати на проведення експертизи – 28 837,44 грн та на сплату судового збору – 66 826,47 грн, які просить покласти на відповідача.
5.2. Відповідач про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у відзиві не повідомив.
5.3. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього і не підлягають відшкодуванню відповідачем.
Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 07.07.2026.

Суддя Матвіїв Р.І.