РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 621/557/25
Провадження 2/621/134/26
05 червня 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючий – суддя В. Філіп`єва,
за участі секретаря судового засідання – А.Дроздова
учасники справи:
позивач – Комунальне підприємство "Комунальник"
представники позивача Р. Назаренко, Н.Новікова, О.Пілат (не з`явилися)
відповідач – ОСОБА_1 (не з`явився)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Комунальник" до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за комунальні послуги, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 33153,50 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Комунальне підприємство "Комунальник" є балансоутримувачем багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є споживачем послуг у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачу надаються послуги з управління житлового будинку. Відповідач, як мешканець цієї квартири, має обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг, і їх заборгованість перед КП "Комунальник" станом на 01.01.2025 року становить 33153,50 гривень, з яких: 23968,87 гривень - заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком; 7054,76 гривень – інфляційні нарахування; 2129,87 гривень – нарахування 3% річних. (а. с. 1-4)
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.
05.06.2025 року відповідачем ОСОБА_3 до канцелярії суду подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що до позовної заяви надано розрахунок вартості послуг, починаючи з 2013 року по 2025 рік, однак при цьому відповідач жодного разу не сплачував за ці послуги, оскільки не погоджувався з їх якістю, а позивач в свою чергу весь цей період з позовом про стягнення до суду не звертався, тому, в разі задоволення позову, належить застосувати позовну давність до вимог позивача.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Представник позивача Н.Новікова подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 просив розгляд справи проводити без його участі. Відмовити в задоволенні позовних вимог за період з 01.03.2013 року по 31.03.2017 року з підстав пропуску строку позовної давності.
Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що видами економічної діяльності позивача КП "Комунальник" є: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний); 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 38.11 Збирання безпечних відходів; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів. Засновником є Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області (а. с. 6).
Згідно довідки Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/401 від 06.02.2025 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 17).
З копії особового рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_3 рахується житлове приміщення (квартира), розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 7).
З розрахунку платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що за період з 01.03.2013 року по 31.12.2024 року, станом на 01.01.2025 року розмір заборгованості за надані послуги складає 33153,50 гривень, яка складається з наступного: 
23968,87 гривень - заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком; 
7054,76 гривень – інфляційні нарахування; 
2129,87 гривень – нарахування 3% річних (а. с. 8 - 14).
Відповідач ОСОБА_2 розмір нарахованої заборгованості не оспорював, однак подав заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності, оскільки не здійснював оплату комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком позивачу КП «Комунальник». 
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 04.03.2025 року. З урахуванням положень статті 257 ЦПК України, зупинення строків позовної давності у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та у подальшому військовою агресією Російської Федерації проти України, прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає період заборгованості з березня 2013 року по березень 2017 року таким, щодо якого сплив строк позовної давності. Період заборгованості, який підлягає стягненню, – 01.04.2017 року по 31.12.2024 року. Так само, відповідач вважає, що розмір інфляційних втрат та 3% річних повинен так само бути розрахований за період з 01.04.2017 року по 31.12.2024 рік.
Дослідивши повно і всебічно матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:
Згідно ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до ст. ст. 76 - 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
За нормами статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, житлова послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно із п. 7 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг з управління побутовими відходами є - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.
За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин з надання комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг.
Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надані.
Таким чином, позовні вимоги КП "Комунальник", щодо стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованими.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 просив застосувати до правовідносин строк позовної давності. 
Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).
Згідно частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").
Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Комунальне підприємство "Комунальник" звернулося до суду 04 березня 2025 року з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за послуги: з управління багатоквартирним будинком за період з березня 2013 року по грудень 2024 року включно у розмірі 23968,87 гривень. 
Заявляючи клопотання про застосування строків позовної давності, відповідач просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме за період з 01.04.2017 року, з врахуванням зупинення процесуальних строків, щодо позовної давності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.
Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". 
Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.
За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2024 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 31 грудня 2024 року не виходить за строки позовної давності.
Таким чином, до позовних вимог КП "Комунальник" щодо стягнення заборгованості зі сплати послуг за управління будинком, а також інфляційних втрат та 3% річних за період з березня 2013 року по березень 2017 року належить застосувати позовну давність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути на користь КП "Комунальник" заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком за період з 01.04.2017 року по 31.12.2024 в загальному розмірі 19878,37 гривень.
Крім того, щодо суми нарахованих позивачем, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, відповідачу, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
За змістом постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні", Кабінет Міністрів України постановляє:1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. 2. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, з 24 лютого 2022 року існує заборона на нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3% річних та інфляційні втрати, нараховані в період з 01.04.2017 року по 31.01.2022 року.
Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.
Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за формулою: IV=(S*I / 100 - S) *Q/DM, де S - сума заборгованості, I - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.
За період з 01.04.2017 по 31.01.2022 року з відповідача на користь позивача належить стягнути- 4605,41 гривень - інфляційні втрати та 1448,37 гривень – 3% річних; нарахованих відповідно до суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за відповідний період;
Таким чином, позовні вимоги КП "Комунальник" підлягають частковому задоволенню за період з 01.04.2017 року по 31.12.2024 року, а 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих в період з 01.04.2017 року по 31.01.2022 року, на загальну суму 25932,15 гривень.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог (78,22%), а саме: в розмірі 2368,50 гривень.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про житлово-комунальні послуги", статтями 319, 322, 509, 526 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути зі  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  на користь Комунального підприємства "Комунальник", код ЄДРПОУ 32572536, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, а саме:
- заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком за період з 01.04.2017 року по 31.12.2024 в загальному розмірі 19878,37 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім грн 37 коп) гривень.;
- 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих в період з 01.04.2017 року по 31.01.2022 року, в розмірі 6053,78 (шість тисяч п`ятдесят три грн 78 коп) гривень;
а всього заборгованість станом на 01.01.2025 року в загальному розмірі 25932 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 15 копійок, які зарахувати на р/р НОМЕР_3 в АТ "Креді Агріколь Банк" м. Київ, МФО 300614, ЄДРПОУ 32572536.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути зі  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства "Комунальник", код ЄДРПОУ 32572536, суму сплаченого судового збору в розмірі 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок, які зарахувати на р/р НОМЕР_3 в АТ "Креді Агріколь Банк" м. Київ, МФО 300614, ЄДРПОУ 32572536.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Комунальне підприємство "Комунальник", місцезнаходження: вул. Дружби, буд. 7, с-ще Слобожанське, Чугуївський район, Харківська область, 63460, код ЄДРПОУ: 32572536.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя          В. Філіп`єва