441/746/26 2/441/780/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30.06.2026 м. Городок
Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник Міньковська А.В. в інтересах ТОВ «ФК «Позика», 01.04.2026 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 88 000 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025. Позов обґрунтовує тим, що 06.02.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2077352, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно умов якого Товариство надало ОСОБА_3 строком на 360 днів кредит у розмірі 22 500 грн. 00 коп., а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Окрім цього, 15.02.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачкою укладено додаткову угоду № 2077352 до кредитного договору, згідно якого сторони збільшили суму кредиту на 2 500 грн. 00 коп. В порушення умов договору ОСОБА_4 свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед ТОВ «Селфі кредит» виникла заборгованість, яка станом на 28.08.2025 склала 88 000 грн. 00 коп., що 28.08.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 28082025, згідно умов якого право грошової вимоги за договором № 2077352 від 06.02.2025 перейшло до ТОВ «ФК «Позика», сума заборгованості на дату формування позову складає 88 000 грн. 00 коп., з яких 25 000 грн. 00 коп. основний борг, 50 500 грн. 00 коп. проценти та 12 500 грн. 00 коп. штрафні санкції. Просила стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, 2 662 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. 
Представник ТОВ «ФК «Позика» Міньковська А.В. у заяві від 11.06.2026 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_4 у заяві від 30.06.2026 просила про розгляд справи за її відсутності та зменшення витрат на правову допомогу, оскільки не працює, доглядає за малолітнім сином, окрім цього, не заперечила щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025, яка складається з основного боргу та процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши заяву, матеріали справи, заяву відповідачки, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобв"язання клієнта перед фактором ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Із змісту заяви від 01.04.2026, із долучених до неї копій документів, зокрема договору № 2077352 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» з додатками, інших матеріалів справи убачається, що 06.02.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2077352, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора T162. За умовами договору Товариство строком на 360 днів, тобто до 01.02.2026 надало ОСОБА_3 кредит у розмірі 22 500 грн. 00 коп., а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
П. 1.5.1 договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
Окрім цього, 15.02.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачкою укладено додаткову угоду № 2077352 до кредитного договору № 2077352 від 06.02.2025, згідно якого сторони збільшили суму кредиту на 2 500 грн. 00 коп.
Згідно довідок ТОВ «Пейтек» Вих. № 20250828-365 та № 20250828-364 від 28.08.2025, ТОВ «Пейтек» 06.02.2025 та 15.02.2025 перерахувало грошові кошти у сумі 22 500 грн. 00 коп. та 2 500 грн. 00 коп. відповідно на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану ОСОБА_3 у договорі.
28.08.2025, між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 28082025, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. 2
Факт оплати суми фінансування за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 підтверджується платіжним дорученням № 6054373 від 28.08.2025.
Згідно додатку № 1 до договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025, ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «ФК «Позика» право вимоги до боржниці ОСОБА_3 , сума заборгованості останньої за договором № 2077352 склала 88 000 грн. 00 коп.
Із матеріалів справи убачається, що на дату формування позову заборгованість за договором № 2077352 від 06.02.2025 ОСОБА_3 не погашена, залишок заборгованості яку просить стягнути позивач складає 88 000 грн. 00 коп., з яких 25 000 грн. 00 коп. основний борг, 50 500 грн. 00 коп. проценти, нараховані в межах строку кредитування та 12 500 грн. 00 коп. штрафні санкції.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2077352 на законних підставах, що внаслідок неналежного виконання останньою умов договору допущена заборгованість перед ТОВ «ФК «Позика», позов слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 75 500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025, з яких 25 000 грн. 00 коп. тіло кредиту та 50 500 грн. 00 коп. проценти, нараховані в межах строку кредитування.
Підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 12 500 грн. заборгованості за штрафними санкціями за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025, суд не убачає, з огляду на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, ураховуючи перехідні положення ЦК України, вимога Товариства в частині стягнення з відповідачки на користь позивача штрафних санкцій за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025, задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 141 ЦПК України.
Представник позивача Міньковська А.В. у заяві від 01.04.2026 просила стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026 укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та ТОВ «ФК «Позика», а також додаткової угоди № 2077352 від 17.03.2026 до договору, ФОП « ОСОБА_5 » уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів позивача у справі про стягнення заборгованості з боржниці ОСОБА_3 .
Згідно акта надання послуг від 17.03.2026, розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідачки, складається з консультації клієнта, правового аналізу обставин спірних правовідносин, складання позовної заяви та формування додатків до такої.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, врахувавши виконану адвокатом роботу (надані адвокатом послуги, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (надання послуг)), виходячи з конкретних обставин справи, її складності, зокрема того, що означена справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка документів у такій не потребувала значного часу з урахуванням наявності сформованої правової позиції, а також з огляду на заперечення відповідачки та її матеріальне становище, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідачки в користь позивача 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача 2 284 грн. 22 коп. судового збору.
Керуючись ст. 4, 5, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054, 1077 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що значиться зареєстрованою на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) 75 500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 2077352 від 06.02.2025, з яких 25 000 грн. 00 коп. тіло кредиту та 50 500 грн. 00 коп. проценти, 2 284 грн. 22 коп. судового збору та 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 79 784 грн. 22 коп.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
С у д д я А.М.Малахова-Онуфер