Справа № 711/2577/25
Номер провадження 1-кп/711/184/26

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді –   ОСОБА_1 ,
за участі:
секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
прокурорів – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025250310000827 від 07.03.2025, відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Граховського району, рф, росіянина, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, освіта середня, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.06.2007 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, згідно ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 21.08.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий термін та визначене остаточне покарання строком на 5 років 6 місяців;
-  20.10.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий термін та визначене остаточне покарання строком 2 роки 6 місяців;
- 17.08.2017 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 28.01.2019 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України, па підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати покарання та призначити остаточне строком на 3 роки 6 місяців;
- 19.02.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
- 27.04.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання строком на 3 роки 6 місяців;
- 04.07.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, 
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого – ОСОБА_10 ,
потерпілого – ОСОБА_11 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 26.02.2025 близько 14 години 34 хвилини, перебуваючи неподалік речового ринку по вул. Благовісній у м. Черкаси, більш точної адреси в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, маючи умисел на привласнення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного використання, шляхом вільного доступу, привласнив майно, яке перебувало на землі, а саме: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_11 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «ПриватБанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Таким чином, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу.
Після чого, маючи при собі банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_11 , у ОСОБА_10 виник єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, які перебували на вказаній банківській картці шляхом розрахунку нею у різних магазинах міста Черкаси.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, з банківської картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_10 попередньо привласнив, належну потерпілому ОСОБА_11 , 26.02.2025 у період часу з 14 години 34 хвилини по 19 годину 03 хвилини, ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України № 26/2025 з 08.02.2025 строком на 90 діб, використовуючи вказану банківську карту, здійснив крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_11 , шляхом оплати за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» вказаною банківською карткою, а саме: 
- 26.02.2025 о 14 год. 34 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 120 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 14 год. 38 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 294 грн. 50 коп.;
- 26.02.2025 о 14 год. 41 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 490 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 14 год. 45 хв. у магазині «Прем`єр» за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 289 на суму 329 грн. 90 коп.;
- 26.02.2025 о 14 год. 50 хв. розрахунок за проїзд в громадському транспорті «TOV STT» на суму 13 грн. 00 коп.; 
- 26.02.2025 о 14 год. 59 хв. у «Аптека №7» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 40 на суму 99 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 03 хв. у магазині «Аврора» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2 на суму 221 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 08 хв. у магазині «Аврора» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2 на суму 478 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 09 хв. у магазині «Аврора» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2 на суму 498 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 11 хв. у магазині «Аврора» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2 на суму 427 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 12 хв. у магазині «Аврора» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2 на суму 437 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 29 хв. у магазині «MOBIPOINT» за адресою: м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 26 на суму 500 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 30 хв. у магазині «MOBIPOINT» за адресою: м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 26 на суму 500 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 37 хв. у кафе «SIESTA» у м. Черкаси на суму 40 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 37 хв. у кафе «SIESTA» у м. Черкаси на суму 250 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 15 год. 51 хв. у магазині «Смарт», за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 195 на суму 300 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 16 год. 04 хв. розрахунок за проїзд в громадському транспорті «TOV STT» на суму 13 грн. 00 коп.; 
- 26.02.2025 о 16 год. 19 хв. у магазині «Делікат», за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька, 1, на суму 463 грн. 28 коп.;
- 26.02.2025 о 16 год. 20 хв. у магазині «Делікат», за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька, 1, на суму 386 грн. 35 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 07 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 480 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 08 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 405 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 09 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 135 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 12 хв. розрахунок за проїзд в громадському транспорті «TOV STT» на суму 10 грн. 00 коп.; 
- 26.02.2025 о 18 год. 13 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 390 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 19 хв. у магазині «Molli» у м. Черкаси, на суму 460 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 25 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 300 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 28 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 399 грн. 99 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 35 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 500 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 40 хв. у «MAGAZYN 0063» на суму 465 грн. 28 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 42 хв. у «MAGAZYN 0063» на суму 468 грн. 47 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 45 хв. у «TOV SMART HRUP CHERKASY» на суму 500 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 51 хв. розрахунок за проїзд в громадському транспорті «TOV STT» на суму 13 грн. 00 коп.; 
- 26.02.2025 о 18 год. 56 хв. у кафе «Бистро Порт» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 18, на суму 443 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 18 год. 57 хв. у кафе «Бистро Порт» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 18, на суму 420 грн. 00 коп.;
- 26.02.2025 о 19 год. 03 хв. у «МХ Нижньогорова, 17» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 17, на суму 445 грн. 86 коп.
Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 11 695 гривень 63 копійки.
Вказаними діями ОСОБА_10 , вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, а саме: визнав вину повністю за ч.1 ст.357 КК України, та визнав частково за ч.4 ст.185 КК України, оскільки не мав єдиного умислу на вчинення крадіжки. Цивільний позов ОСОБА_11 визнав в повному обсязі. Надав суду наступні покази. 26.02.2025 року знайшов банківську карту і хотів її повернути власнику чи працівникам поліції. Але картка була не іменна і тому не знав куди її повернути. Того дня думав, що розраховується в магазинах картою своєї мами і на якій були його зароблені кошти. Він не має паспорта, а тому не може офіційно працювати. Працював на підробітках, заробляв по 1000,2000,5000 і 10000 грн. 
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що 26.02.2026 року близько 9 години разом з колегами ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , зустрілись в «Шашличному ряду», що по вул. Надпільна в м. Черкаси. Зробили замовлення та сиділи вживали алкоголь десь до 13-14 години. Як вийшов з закладу не пам`ятає. Десь о 19-20 годині захотів купити води в магазині, що по вул. Різдвяна і виявив пропажу партмане, в якому був паспорт, перепустка, візитки та банківські картки. Вечором також виявив зняття коштів з банківської картки «Приватбанку» по магазинах зранку звернувся в магазин, де використовувалась його банківська карта і там на камерах було видно ОСОБА_14 . На картці була зарплата десь 11000 грн., які ОСОБА_15 повністю зняв. Під час судового розгляду ОСОБА_15 частково повернув кошти, а саме 7000 грн. при обранні міри покарання покладався на розсуд суду.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що працює продавцем в кіоску на вул. Пастерівська в м. Черкаси. Точної дати і часу не пам`ятає. Приблизно це була друга половинна дня в лютому місяці. Підійшов чоловік і здійснив покупку цигарок і карточки на телефон. Він здійснив 2 купівлі і розраховувався банківською картою, а на третю купівлю термінал запросив пін-код, і цей чоловік не зміг його ввести. Чоловіка добре запам`ятала в обличчя, оскільки знає всіх клієнтів, а цей чоловік був вперше. Стверджує, що ОСОБА_15 – це та сама особа. В поліції з нею проводили слідчу дію – впізнання по фотознімку. Під час якої вона також впізнала на фотознімку ОСОБА_10 , як особу яка купляла товар у неї в кіоску.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що працює продавцем. Точної дати і час не пам`ятає. Вечером зайшов молодий чоловік і купив цигарки. Наче б то, він купляв двома платежами, при цьому розраховувався банківською картою. Запам`ятала цього чоловіка, бо він відразу після купівлі цигарок пропонував іншим людям їх продати, але за двічі нижчою ціною. Це її дуже здивувало. Деталі зовнішності вона не пам`ятає. В поліції з нею проводили впізнання по фотознімку. Під час цієї слідчої дії вона впізнала цього чоловіка.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що обвинувачений ОСОБА_10 – це її син. У нього ніколи не було паспорта. Вона проживає з сином та мамою. Давала сину свою карточку, щоб він нею користувався. Оскільки у сина ніколи не було паспорта, він не міг працевлаштуватись офіційно на роботу, тому і працював на підробітках. Заробляв по різному, і 1000 грн., і 5000 грн і більше. Зароблені кошти перераховували на її банківську карту. Вона має банківську карту зарплатну та кредитну карту в А-Банку та УкрСиббанку. Цією карточкою користувався син. Карточкою Приватбанку належить її мамі і вона користувалась нею. Син користувався її банківськими карточками. 
В цілому, даючи оцінку вказаним показам потерпілого та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , суд вважає, що вони є достовірними. При цьому суд виходить з того, що покази судом отримані в порядку ст. ст. 65, 66, 95, 96, 352 КПК України, тобто в установленому законом процесуальному порядку з дотриманням прав. Потерпілий та свідки були допитані в судовому засіданні з додержанням принципу змагальності сторін та свободи в подані суду своїх доказів. Тобто п. п. "d" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини - порушено не було. Покази дані потерпілим та свідками добровільно, без будь-якого тиску або примусу, під присягою та застереженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
В судовому засіданні також досліджені письмові докази та оглянуті речові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме: 
-Протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2025 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що 26.05.2025 року близько 13 години втратив власний гаманець, в якому перебував паспорт на ім`я ОСОБА_11 , перепустка на роботу та банківська картка «Приватбанку» НОМЕР_1 , з якої в подальшому невідома особа здійснила покупки на суму близько 11000 грн.;
-Заяву потерпілого ОСОБА_11 від 07.03.2025 року, згідно якої останній просив долучити до матеріалів справи в якості доказу виписку про рух коштів АТ КБ «Приватбанк» по його банківській картці № НОМЕР_1 ;
-Виписка про рух коштів АТ КБ «Приватбанк» по банківській картці № НОМЕР_1 ; 
-протокол огляду предмету від 07.03.2025 року, згідно якого оглянуто виписку про рух коштів банківської карти АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 . В ході огляду встановлено, що зазначена банківська карта належить ОСОБА_11 та надана за період часу з 09 год 41 хв по 18 год 03 хв 26.02.2025 року. У зазначений період часу наявні розрахунку в різних магазинах міста Черкаси на суму, що не перевищує 500 грн., загальна сума здійснення розрахунків становить 11695 грн. 63 коп;
-заяву ОСОБА_10 від 07.03.2025 року, про добровільну видачу куртку червоного кольору в яку він був одягнений 26.02.2025 року;
-протокол огляду від 07.03.2025 року, а саме куртки червоного кольору, яку добровільно видав ОСОБА_10 ;
-постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Делікат» в м. Черкаси вул. Козацька 1 за 26.02.2025 року в період часу з 16 год 15 хв по 16 год 25 хв.
- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Делікат» в м. Черкаси вул. Козацька 1 за 26.02.2025 року;
-Постанова про визнання речовим доказом від 11.03.2025 року, а саме диск лазерної системи зчитування з відеозаписами події, яка сталася 26.02.2025 року;
-Протокол огляду предмета від 07.03.2025 року, а саме відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Делікат» в м. Черкаси вул. Козацька 1 за 26.02.2025 року, та на якому о 16 год 18 хв 09 сек зафіксований ОСОБА_10 , одягнений в куртку червоного кольору, проводить розрахунок на касі банківською карткою двома платежами;
-постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Прем`ер» в м. Черкаси бул. Шевченка 289 за 26.02.2025 року в період часу з 14 год 40 хв по 14 год 50 хв;
- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Прем`ер» в м. Черкаси бул. Шевченка 289 за 26.02.2025 року;
-Постанова про визнання речовим доказом від 11.03.2025 року, а саме диск лазерної системи зчитування з відеозаписами події, яка сталася 26.02.2025 року;
-Протокол огляду предмета від 11.03.2025 року, а саме відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Прем`ер» в м. Черкаси бул. Шевченка 289 за 26.02.2025 року, та на якому о 15 год 42 хв зафіксований ОСОБА_10 , одягнений в куртку червоного кольору на капюшоні з пухом, штани темного кольору, на спині наявний рюкзак, проводить розрахунок на касі банківською карткою;
-постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Аврора» в м. Черкаси вул. Смілянська 44/2 за 26.02.2025 року в період часу з 15 год 00 хв по 15 год 20 хв.
- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Аврора» в м. Черкаси вул. Смілянська 44/2 за 26.02.2025 року;
-Постанова про визнання речовим доказом від 11.03.2025 року, а саме диск лазерної системи зчитування з відеозаписами події, яка сталася 26.02.2025 року;
-Протокол огляду предмета від 11.03.2025 року, а саме відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Аврора» в м. Черкаси вул. Смілянська 44/2 за 26.02.2025 року, та на якому о 14 год 59 хв зафіксований ОСОБА_10 , одягнений в куртку червоного кольору на капюшоні з пухом, штани темного кольору, на спині наявний рюкзак. ОСОБА_10 підходить до приміщення магазину та через декілька хвилин повертається та розраховується за товар, та знову повертається до зали магазину. Також інша камера охоплює касову зону, на якій зафіксовано що ОСОБА_10 здійснює розрахунок банківською карткою синього кольору;
-постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «TOV SMART HRUP» в м. Черкаси бул. Шевченка 332 за 26.02.2025 року в період часу з 18 год 10 хв по 18 год 20 хв.
- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в кіоску в м. Черкаси бул. Шевченка 332 за 26.02.2025 року;
-Постанова про визнання речовим доказом від 11.03.2025 року, а саме диск лазерної системи зчитування з відеозаписами події, яка сталася 26.02.2025 року;
-Протокол огляду предмета від 11.03.2025 року, а саме відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в кіоску в м. Черкаси бул. Шевченка 332 за 26.02.2025 року, та на якому о 18 год 19 хв 24 сек зафіксований ОСОБА_10 , одягнений в куртку червоного кольору, на капюшоні з пухом, штани темного кольору, через плече наявна сумка чорного кольору. ОСОБА_10 підходить до кіоску та купує товар, розраховуючись банківською карткою;
-постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Мобіпоінт» в м. Черкаси бул. Дашкевича 26 за 26.02.2025 року в період часу з 15 год 20 хв по 15 год 30 хв.
- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2025 року, а саме зняття показань: відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Мобіпоінт» в м. Черкаси бул. Дашкевича 26 за 26.02.2025 року;
-Постанова про визнання речовим доказом від 11.03.2025 року, а саме диск лазерної системи зчитування з відеозаписами події, яка сталася 26.02.2025 року;
-Протокол огляду предмета від 11.03.2025 року, а саме відеозапису з камер зовнішнього спостереження, які розташовані в магазині «Мобіпоінт» в м. Черкаси бул. Дашкевича 26 за 26.02.2025 року, та на якому о 15 год 25 хв зафіксований ОСОБА_10 , одягнений в куртку червоного кольору на капюшоні з пухом, штани темного кольору. Знаходиться біля каси та тримає в руках банківську картку синього кольору;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімку від 12.03.2025 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнала особу на фотознімку №3, яка купувала у неї товари 26.02.2025 року;
-Довідка до протоколу про пред`явлення особи для впізнання по фотознімку свідку ОСОБА_16 від 12.03.2025 року, згідно якої на фотознімку №3 зображений ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімку від 12.03.2025 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнала особу на фотознімку №3, яка купувала у неї товари 26.02.2025 року та розраховувалась банківською карткою;
-Довідка до протоколу про пред`явлення особи для впізнання по фотознімку свідку ОСОБА_20 від 12.03.2025 року, згідно якої на фотознімку №3 зображений ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Судом безпосередньо оглянута інформацію на речових доказах – дисках з відеозаписами з магазинів та кіоску.
Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: довідка КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» №525/01-05/1 від 17.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_10 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває; довідка КНП ««Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» № 55562-25 від 15.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_10 під наглядом не перебуває; вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_10 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, остання судимість вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 року за ч.ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, з визначенням іспитового строку 1 рік у відповідності до ст.75 КК України; характеристика з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», згідно якої ОСОБА_10 зарекомендував себе посередньо; має на утриманні матір – ОСОБА_18 та бабусю – ОСОБА_21 , яка має 3 групу інвалідності; має кардіологічне захворювання з дитинства. 
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. 
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 – «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
В ході судового розгляду сторона захисту заявила клопотання про визнання недопустимими доказами, а саме: дисків з відеозаписами з камер відеоспостереження, як такі що отримані не у порядку, встановленому КПК України. Разом з тим, суд не погоджується з даними доводами з наступних підстав.
Відповідно до постанови колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 10.04.2024 у справі № 320/2919/20 записані на оптичний диск електронні файли з інформацією є оригіналом електронного документа, здобутого під час проведення процесуальної дії. Матеріальний носій – це лише спосіб збереження інформації. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Відповідно до постанови колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 16.11.2022 у справі № 526/2314/19 долучений до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ CD-диск з відеозаписом слідчої дії був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів. Записаний на оптичний диск (носій інформації) електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображення) електронного документа, тому не може вважатися недопустимим доказом.
Судом встановлено, що всі відеозаписи були вилучені на підставі постанови слідчого, під час проведення слідчої дії, а саме зняття показань з технічних приладів та технічних засобів за участю володільців вказаної інформації, про що складено відповідні протоколи та зауважень від учасників слідчої дії щодо її проведення не надходило. 
Окрім цього, під час відкриття матеріалів кримінального провадження на стадії досудового розслідування, а також під час судового розгляду справи, жодним учасником кримінального провадження походження вказаного відеозапису не оспорювалось та не заперечували, що на відеозаписі зображений саме обвинувачений.
Тобто інформація, яка міститься на дисках відображає суть кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 та відомостей про те, що відеозапис має ознаки монтажу або недостовірну інформацію учасниками кримінального провадження не надано.
На підставі викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, що диски з відеозаписами є не допустимими доказами, через те що у властивостях файлів різняться дати їх створення та зміни, а також недосконалість формулювання постанов про визнання дисків речовими доказами, адже стороною захисту не зазначено чим саме у вказаному випадку істотно порушено права та свободи людини, не наведено жодної підстави, передбаченої ст. 87 КПК України, внаслідок якої необхідно визнати недопустимими вказані докази. 
Крім цього, твердження ОСОБА_10 щодо відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки по жодному з інкримінованих епізодів сума викраденого майна не перевищувала верхньої межі, встановленої Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року (далі – Закон № 3886-IX), та у нього не було єдиного умислу на вчинення крадіжок.
Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX, яким було внесені зміни зокрема, до ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, щодо підвищення верхньої межі вартості майна, викрадення якого охоплюється цієї правової норми, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555 кмо24) дійшла висновку про те , що Закон України № 3886?IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом України № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом України № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
Як встановлено в ході судового розгляду, дії ОСОБА_10 , який 26 лютого 2025 року в період часу з 14 години 34 хвилини по 19 годину 03 хвилину розраховувався за товар в різних магазинах та кіосках м. Черкаси через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_11 , охоплювалися єдиним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, в результаті чого він таємно заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 11 695,63 грн, тому доводи ОСОБА_10 не ґрунтуються на приписах закону України про кримінальну відповідальність, оскільки даний злочин є продовжувальним.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, свідків оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, в тому числі і відеозаписами. 
Твердження обвинуваченого, що він не мав єдиного умислу на вчинення крадіжки та вважав, що розраховується в магазинах банківською карткою, що належить його матері, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, встановлено, що ОСОБА_10 здійснив 35 оплати вказаною банківською карткою протягом 4,5 годин, витративши при цьому усі наявні на банківській картці грошові кошти, тому доводи, що ОСОБА_10 35 разів за короткий проміжок часу переплутав банківські картки не мають логічного підтвердження. Окрім цього, ці доводи спростовуються показами свідка ОСОБА_16 , яка показала, що під час розрахунку банківською карткою ОСОБА_10 не зміг ввести пароль до банківської картки, адже не знав його. Проте, встановлено, що після цього, ОСОБА_10 продовжив розраховуватися зазначеною банківською карткою, що підтверджує його обізнаність у тому, що він розраховується чужою банківською карткою.
Окрім цього, вказані покази не узгоджуються із показами свідка ОСОБА_18 , яка є матір`ю обвинуваченого, адже вона зазначила, що ОСОБА_10 користувався її банківськими картками УкрСиббанку та А-банку, що суперечить показам обвинуваченого, що він користувався саме банківською карткою ПриватБанку, яка є ідентичною зовні до картки потерпілого. Окрім цього, свідок зазначила, що ОСОБА_10 на банківську картку УкрСиббанку іноді приходили грошові кошти на різні суми, приблизно 2,5,10 тисяч, проте, витрачені кошти з картки потерпілого перевищують вказану суму.
Окрім цього, стороною захисту не надано жодного доказу, що дійсно на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, на банківській картці, якою користувався ОСОБА_10 була сума грошових коштів, які він витратив.
Тому вважаю, що покази обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_18 жодним чином не спростовують обвинувачення, а є лише способом захисту обвинуваченого, спрямованого на уникнення від покарання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу.
За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину (ч.4 ст.185 КК України), що відноситься до тяжких злочинів (ч.5 ст.12 КК України), особу обвинуваченого, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, не є особою з інвалідністю, учасником бойових дій, депутатом, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем попереднього утримання, офіційно не працюючого, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання; часткове відшкодування завданої шкоди.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді реального позбавлення волі в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч.4 ст.185 КК України та за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України необхідно приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2024, з урахуванням ст. 72 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 місяці. Остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2025 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з дня вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно  ОСОБА_10  - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
В межах даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_11 подав цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. 
При вирішенні даного позову суд керується вимогами ст.ст.128, 129 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
За приписами ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що під час судового розгляду обвинувачений частково відшкодував завдану матеріальну шкоду в сумі 7000 грн., а тому підлягає до стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 4659 грн 63 коп (11695.63 – 7000 = 4659,63)
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За приписами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають:
наявність такої шкоди;
протиправність діяння її заподіювача;
наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Згідно з п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які зіткнулися з проблемами можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.
Зокрема, суд констатує, що моральну шкоду не можна компенсувати у повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв визначення розміру душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною реальним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Судом установлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_11 дійсно були завдані моральні (душевні) страждання, а саме зміною способу та укладу звичного життя.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.
З цих підстав, враховуючи обсяг та глибину, спричинених фізичних та душевних страждань позивачу, суд дійшов висновку, що справедливим може бути визначено розмір відшкодування ОСОБА_10 моральної шкоди у сумі 1000 гривень.
Саме такий розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і конкретним обставинам справи.
Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 7, 22, 91, 92, 94, 100, 349, 368-371, 373, 374,615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_10  винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
За ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років;
За ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2024, з урахуванням ст. 72 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 місяці. Остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2025 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно  ОСОБА_10  - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_10  на користь ОСОБА_11 за завдану матеріальну шкоду в сумі 4695 грн 63 коп та моральну шкоду в сумі 1000 грн. всього в сумі 5695 грн 63 коп.
Речовий доказ: 
DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 26.02.2025 за адресою: м. Черкаси, вул. Кобзарська, 1, приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 26.02.2025 за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 289, приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 26.02.2025 за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/2, приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 16.02.2025 за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 332, приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
DVD-R диск з відеозаписами подій, що мали місце 16.02.2025 за адресою: м. Черкаси, вул. Дашкевича, 26, приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
куртка червоного кольору, що передано під відповідальне зберігання ОСОБА_10 – залишити власнику за належністю; 
виписка про рух коштів потерпілого ОСОБА_11 , приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя:       ОСОБА_1