Єдиний унікальний номер 448/1682/25
Провадження № 3/448/30/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2026  року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Тхір О.Т., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення – ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, –

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
ОСОБА_1 , будучи згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025р., що набрала законної сили 22.07.2025р., притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 27.08.2025 року о 19:38 год. по вул.Грушевського, 52 в м.Мостиська Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом – автомобілем марки «Opel Zafira», реєстр.№ НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», що підтверджується тестом №3045, результат огляду становить 2,46‰ проміле. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Він же, ОСОБА_1 , 23.03.2026 року о 13:15 год. по вул.Грушевського, 5 в м.Мостиська Яворівського району Львівської області повторно протягом року керував транспортним засобом – скутером марки «Bravo», без номерного знаку, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
Він же, ОСОБА_1 , 23.03.2026 року о 13:15 год. по вул.Грушевського, 5 в м.Мостиська Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом – скутером марки «Bravo» без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку - відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ІІ. Позиція учасників справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , щодо події, яка мала місце 27.08.2025 року, у судовому засіданні пояснив, що в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436027 від 27.08.2025 року, він перебував на автозаправній станції «WOG». Пояснив, що у транспортному засобі було пошкоджено колесо, а за кермом такого транспортного засобу перебував гр. ОСОБА_3 , тоді як він, ОСОБА_1 , перебував поруч із транспортним засобом. Зазначив, що не пам`ятає з яких причин проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», оскільки на той момент перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що поки гр. ОСОБА_3 пішов за запасним колесом, він вживав алкогольні напої. Також вказав, що дійсно керівниця заправки зателефонувала до поліції з метою недопущення його подальшого керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Щодо подій, які мали місце 23.03.2026 року, підтвердив, що в день та час, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №622156 від 23.03.2026 року та серії ЕПР1 №622175 від 23.03.2026 року, дійсно керував транспортним засобом, а саме скутером та прямував до банку. Додав, що, на його думку, посвідчення водія для керування таким транспортним засобом не є обов`язковим. Вказав, що після зупинки працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження такого огляду. Просив суд суворо його не карати, оскільки є учасником бойових дій, тривалий час проходив реабілітацію та поставитися до зазначених обставин із розумінням.
Свідок ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_1 ) у судовому засіданні, призначеному на 31.10.2025 року, пояснила, що вранці у день, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436027 від 27.08.2025 року, передала ключі від транспортного засобу гр. ОСОБА_3 . Увечері їй зателефонував чоловік - ОСОБА_1 , після чого на прохання працівників поліції вона приїхала на автозаправну станцію «WOG». На місці події працівники поліції складали адміністративні матеріали, а один із поліцейських попросив її забрати транспортний засіб, у якому було пробито колесо. Зазначила, що гр. ОСОБА_3 на місці події не було, натомість там перебували лише її чоловік та працівники поліції. Крім того, додала, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, а гр. ОСОБА_3 був відсутній, оскільки пішов шукати колесо на заміну пошкодженому.
Поліцейський - старший лейтенант поліції Кіцила Н.Я., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436027 від 27.08.2025 року, у судовому засіданні пояснив, що події, зазначені у протоколі, відбувалися на автозаправній станції «WOG». Зазначив, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснив наїзд на бордюр, унаслідок чого було пошкоджено колесо автомобіля. Пояснив, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager». Згодом на місце події приїхала дружина ОСОБА_1 , яка забрала транспортний засіб. Підтвердив, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 . Також зазначив, що працівник автозаправної станції зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на бордюр, унаслідок чого було пошкоджено колесо транспортного засобу.
ІIІ. Застосоване судом законодавство.
Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП відомо, що відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, в тому числі за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Диспозицією ч.2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-яких з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п.2.5 даних Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.2.9 «а» даних Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7, розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктами 1, 2, 10 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ІV. Оцінка обставин справи.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , доводи особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення - поліцейського ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що мало місце 27.08.2025р., підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436027 від 27.08.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема приладу «Drager Alkotest 6810»; роздруківкою - показником «Drager Alkotest 6810» (результат тесту: 2,46‰); направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 27.08.2025р. о 19:38 год. на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння; постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5587155 від 27.08.2025р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; довідкою інспектора САП ВВГ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Г.Папірник від 28.08.2025р.; матеріалами відеозапису, який міститься на DVD-диску.
Наявний у матеріалах справи та досліджений судом відеозапис від 27.08.2025 року стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та фіксує перебіг подій за участю водія ОСОБА_1 . Із досліджених відеофайлів вбачається, що під час спілкування працівників поліції з водієм та встановлення його особи останній повідомив, що йому відомо про передбачену ст.130 КУпАП адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому, в ході спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно було здійснено наїзд на бордюр та пошкоджено колесо транспортного засобу. Після цього він зателефонував своїй дружині, якій працівник поліції роз`яснив, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та те, що необхідно забрати транспортний засіб, оскільки водія буде відсторонено від керування ним. Надалі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», за результатами якого зафіксовано результат 2,46 ‰ алкоголю. Після оголошення результатів огляду ОСОБА_1 просив працівників поліції не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та зазначав, щоб вони «зробили щось, щоб такого не було», повідомивши що нещодавно притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В подальшому водія було повідомлено про його відсторонення від керування транспортним засобом, а відеофіксацію завершено у зв`язку з подальшим складанням матеріалів про адміністративне правопорушення.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що мало місце 23.03.2026р., підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №622156 від 23.03.2026 року; постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5587155 від 27.08.2025р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; довідкою інспектора САП ВВГ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Г.Папірник від 24.03.2026р.;
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що мало місце 23.03.2026р. підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №662175 від 23.03.2026 року.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлено 23.03.2026р. у водія ОСОБА_1 , а також відмову ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння; направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1  23.03.2026р. о 13:18 год. на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що 23.03.2026р. ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння; постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; довідками інспектора САП ВВГ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Г.Папірник від 24.03.2026р., а також відеозаписом подій, що мали місце з участю водія ОСОБА_1 , який містяться на DVD-диску. 
Наявний у матеріалах справи та досліджений судом відеозапис стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та фіксує перебіг подій за участю водія ОСОБА_1 , зокрема його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Із досліджених відеофайлів вбачається, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки було порушення водієм Правил дорожнього руху. У подальшому, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. У процесі подальшого спілкування ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що у суді на розгляді вже перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Після цього водія було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. При цьому з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних активних дій, спрямованих на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, а навпаки - відмовлявся від його проходження.
Вказані відеозаписи подій відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Вказані вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.
Судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені в силу ст.255 КУпАП уповноваженими на те особами. Будь-яких пояснень по суті порушень чи своєї незгоди із викладеними у протоколах відомостями ОСОБА_1 в протоколах про адміністративне правопорушення не висловлював, хоча він не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні. 
При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення та додатках до них,- суду не скеровував.
Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо досліджені в ході розгляду даної справи в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП відповідно: у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння), у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), а також у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП, зокрема у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
V. Накладення адміністративного стягнення.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 КУпАП – не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП - не встановлено.
У ч.2 ст.36 КУпАП вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За загальним правилом більш серйозним визнається правопорушення, за яке встановлена більш сувора міра адміністративного стягнення (більший розмір штрафу, більш тривалий строк громадських робіт, застосування штрафу замість попередження, застосування арешту замість штрафу, тощо).
При цьому, види адміністративних стягнень закріплено в ст.24 КУпАП, в якій їх зазначено з урахуванням зростання суворості.
З огляду на наведені положення закону, вважаю за необхідне у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку є правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки санкція даної статті передбачає накладення адміністративного стягнення у виді, зокрема, адміністративного арешту, що відповідно до ст.24 КУпАП є більш суворою мірою адміністративного стягнення ніж стягнення, що передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Так, санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає покарання для водіїв та для інших осіб, зокрема накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Таким чином, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті (позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом).
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч.2 ст. 317-1 КУпАП).
Відповідно до постанови Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 22.07.2025 року. Невідбута частина зазначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на 22.06.2026р., тобто на день винесення даної постанови, - становить 30 днів, яке підлягає приєднанню за правилами ч.3 ст.30 КУпАП до покарання, визначеного судом.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення за в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисячнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, приєднавши невідбуту частину стягнення, що накладено на  ОСОБА_1 згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025 року, у виді позбавленням права керування транспортними засобами на 30 днів та визначити  ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки30 (тридцять) днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
VІ. Судові витрати.
Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. (3328 грн. х 0,2).
Отже, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 грн. 
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 30, 33, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -
П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2025 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 30 (тридцять) днів і призначити ОСОБА_1  остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки30 (тридцять) днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак