Справа № 157/865/26
Провадження №2/157/636/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

10 червня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в :

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК») звернулося через систему «Електронний суд» з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № ABH0CT155101731602778366 від 14 листопада 2024 року, що утворилась станом на 06 травня 2026 року, у розмірі 7 604 грн 21 коп., з яких: 4 585 грн 78 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 2 699 грн 15 коп. – заборгованість по процентах, та стягнути судові витрати у розмірі 2 662 грн 40 коп. В обґрунтування вимог зазначає, що 14 листопада 2024 року відповідачка ОСОБА_1 уклала з АТ «А-БАНК» кредитний договір ABH0CT155101731602778366 про надання їй кредиту в розмірі 5 000 грн строком на 36 місяців (тобто до 13.11.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно та комісії в розмірі 0 грн. (кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до п. п. 3-5 кредитного договору, ліміт цього договору: 5 000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 13 листопада 2027 року, терміном на 36 місяці. Згідно з п. 6 кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85,00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0 грн. Станом на 06 травня 2026 року заборгованість відповідачки за кредитним договором складала 7 604 грн 21 коп., з яких : 4 585 грн 78 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2 699 грн 15 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 319 грн 28 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Також, при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором належить використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». Так, у ст. 1054 ЦК України, а саме у ч. 3 зазначено, що Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, тобто не ЦК України, а окремим законом, тобто Законом України «Про споживче кредитування». Саме тому в даному випадку використовується не п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону. У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. На договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Погодження використання електронного підпису між сторонами було досягнуто при проведенні верифікації та ідентифікації клієнта при первісному зверненні до Банку і підписанні Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку та/або Заяви про погодження використання УЕП.
Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, із змісту позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника банку та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачки.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявку не повідомила.
За таких обставин та з огляду на те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 10 червня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
11 листопада 2024 року між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ABH0CT155101731602778366 шляхом підписання останньою заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101731602778366 від 11 листопада 2024 року, паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5 000 грн безготівковим шляхом на платіжну картку, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 4323345016935620, на строк 36 місяців, з фіксованою процентною ставкою - 85 % на рік, реальна річна процентна ставка – 129,85 % річних, розмір щомісячного платежу складає 390 грн 77 коп., погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій (загальна вартість кредиту) складає 14 068 грн 49 коп.
ОСОБА_1 уклала зазначений кредитний договір шляхом підписання його власним електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11 листопада 2024 року. 
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 цього ж Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріали справи свідчать, що зазначений кредитний договір був укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про споживче кредитування», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується випискою по картці відповідачки від 06 травня 2026 року.
Відповідачка ОСОБА_3 в порушення умов кредитного договору № ABH0CT155101731602778366 від 14 листопада 2024 року зобов`язання по кредиту не виконала належним чином, кредитні кошти у встановленому графіком платежів порядку та розмірі не повертає, платежі вносила не регулярно, допустила їх прострочення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої згідно з випискою по кредиту від 06 травня 2026 року та розрахунком заборгованості станом на 06 травня 2026 року складає: заборгованість по кредиту (тілу кредиту) – 4 585 гривень 78 копійок, заборгованість за процентами – 2 699 гривень 15 копійок, заборгованість за пенею – 319 грн 28 копійок.
З підписаного відповідачкою електронним підписом Паспорта споживчого кредиту, який відповідно до заяви про надання послуги «Швидка готівка», разом з цією заявою, Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить кредитний договір, вбачається, що у разі наявності заборгованості у клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка».
У пункті 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» кредитного договору № ABH0CT155101731602778366 від 11 листопада 2024 року передбачено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідачки пеню у розмірі 319 грн 28 коп.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.
У постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у цивільній справі № 183/7850/22 зазначено, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована пеня за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідачки 319 грн 28 коп. пені відсутні.
Доводи представника позивача про те, що у питанні нарахування пені норми Закону України «Про споживче кредитування» як спеціальні є пріоритетними над нормами ЦК України, які є загальними, є хибними, оскільки саме Цивільний кодекс України за змістом ч. 2 ст. 4 цього кодексу є основним актом цивільного законодавства України, що регулює, зокрема, спірні цивільні правовідносини.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Також представник позивача зазначає, що кредитний договір був укладений після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога про стягнення пені є правомірною.
Однак, з системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», на які посилається представник позивача, так і приписів п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
За таких обставин, доводи представника позивача щодо правомірного нарахування пені не ґрунтуються на вимогам законодавства. 
Отже, суд дійшов висновку, що з відповідачки належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору № ABH0CT155101731602778366 від 11 листопада 2024 року у розмірі 7 284 гривні 93 копійки, з яких: заборгованість по кредиту (тілу кредиту) – 4 585 гривень 78 копійок, заборгованість за процентами – 2 699 гривень 15 копійок, 
Оскільки позов задоволено частково, а саме на 95,80 %, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ «А-БАНК» понесені останнім та документально підтвердженні витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 550 гривень 58 копійок.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 142, 263, 264, 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, код ЄДРПОУ - 14360080) заборгованість по кредитному договору № ABH0CT155101731602778366 від 14 листопада 2024 року, що утворилась станом на 06 травня 2026 року, у розмірі 7 284 (сім тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 93 копійки, з яких 4 585 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 78 копійок – заборгованість по тілу кредиту, 2 699 (дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) гривні 15 копійок – заборгованість по відсотках.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у розмірі 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 58 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк