П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/30382/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К. Місце ухвалення рішення: м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просить, з урахуванням уточнень:
- визнати протиправним та скасувати Рішення №154450009735 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області від 24 червня 2025 року про відмову у зарахуванню до спеціального педагогічного стажу періоду моєї роботи на посаді викладача по класу скрипки в Білгород-Дністровської музичної школи, реорганізованої рішенням Білгород-Дністровської міської ради №230-VII від 22.12.2016 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург”, Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №972-VII від 29.08.2019 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гинзбург” на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р. р. та у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами “е” - “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, період роботи на посаді викладача по класу скрипки у Білгород-Дністровської музичної школи, реорганізованої рішенням Білгород-Дністровської міської ради №230-VII від 22.12.2016 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург”, Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №972-VII від 29.08.2019 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург” на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р.р., а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з досягненням встановленого законом віку для виходу на пенсію за віком, позивач 09 квітня 2025 року звернулася до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, а також оформила заяву про призначення пенсії за віком з виплатою десяти пенсій. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №154450009735 позивачу призначена пенсія за віком з 18 квітня 2025 року згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. На день призначення пенсії за віком страховий стаж склав більше 43 років, спеціальний педагогічний стаж складав 40 років. Розмір пенсії з надбавками визначений у 10 888,40 грн. Позивач зазначає, що ніякого рішення щодо виплати допомоги у розмірі 10 пенсій не було прийнято. 16 червня 2025 року позивач подала заяву на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розміри їх десяти місячних пенсій станом на день призначення. Вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та 24 червня 2025 року було прийнято рішення №154450009735 про відмову у призначені грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з підстави неможливості зарахувати до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи в КУ “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург” на посаді викладача по класу, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано Рішення №154450009735 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області від 24 червня 2025 року про відмову у зарахуванню до спеціального педагогічного стажу періоду моєї роботи на посаді викладача по класу скрипки в Білгород-Дністровської музичної школи, реорганізованої рішенням Білгород-Дністровської міської ради №230-VII від 22.12.2016 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург”, Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №972-VII від 29.08.2019 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гинзбург” на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р. р. та у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами “е” - “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, період роботи на посаді викладача по класу скрипки у Білгород-Дністровської музичної школи, реорганізованої рішенням Білгород-Дністровської міської ради №230-VII від 22.12.2016 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург”, Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №972-VII від 29.08.2019 року у Комунальну установу “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург” на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р.р., а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В своїй скарзі апелянт вказує, що відповідно до наданих позивачем документів встановлено, що зарахувати до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи в Комунальній установі “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург” на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 неможливо, оскільки дана установа відноситься до закладів освіти.
Також зазначено, що з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення, перерахунок, виплату пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов невірного висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 18.04.2025.
16.06.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою № 2672 щодо призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування”.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України” передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.
Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву.
Рішенням ГУ ПФУ у Харківській області від 24.06.2025 року №154450009735 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, та, серед іншого, зазначено: “ ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058). До заяви було надано, зокрема, довідку №13 від 16.06.2025 видану КУ "Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург" про зміну назви установи, копію рішення №926-VII від 28.05.2019 про припинення діяльності комунальних установ "Білгород-Дністровська дитяча музична школа" та " Білгород-Дністровська дитяча художня школа" у зв`язку реорганізації шляхом злиття в єдину мистецьку школу - КУ "Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург". Відповідно до пункту 7.1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення надається особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е-ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж для чоловіків 35 років, для жінок 30 років, на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е-ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я тата соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років". В ході розгляду документів, наявних в електронній пенсійній справі, виявлено, що неможливо зарахувати до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи в Комунальній установі "Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург" на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 оскільки не вбачається, що дана установа відноситься до закладів освіти. Враховуючи вищезазначене прийняте рішення відмовити в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно пункту 7.1 “Прикінцевих положень” відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"”.
Вважаючи неправомірним рішення, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що, оскільки у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж"» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років. з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців. З 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років. З 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок №1191) , відповідно до пункту 2 якого до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, в тому числі, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Порядок № 909).
Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.( п.5 Порядку №1191).
Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Згідно з приписами статті 28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-XII (чинного до 28.09.2017) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років №909, що затверджений Постановою КМУ від 04.11.1993 №909, установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у музичних школах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Пункт 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, визначає, що до позашкільних навчальних закладів відносяться мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.
Згідно ч.4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 посади викладача віднесена до педагогічних посад.
Так, рішенням ГУ ПФУ у Харківській області від 24.06.2025 року №154450009735 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, та, серед іншого, зазначено в ході розгляду документів, наявних в електронній пенсійній справі, виявлено, що неможливо зарахувати до стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи в Комунальній установі "Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург" на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 оскільки не вбачається, що дана установа відноситься до закладів освіти.
Відповідно до матеріалів справи позивач працювала:
- з 11 січня 1984 року по 01 червня 1984 – викладач по класу скрипки в Білгород- Дністровській музичній школи Одеській області;
- з 01 серпня 1985 року по 31.08.1985 року - викладач по класу скрипки в Білгород- Дністровській музичній школи Одеській області;
- 01 вересня 1985 по 19 вересня 2009 року - завідуюча оркестровим відділом Білгород-Дністровської музичної школи;
- 19 вересня 2009 року по 17 вересня 2019 року викладач початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів КУ “Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гинзбург”;
- 20 вересня 2009 року викладач початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів.
Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що педагогічний стаж позивача на день призначення пенсії по віку становив понад 40 років.
Відповідно до довідки №13 від 16.06.2025 видану КУ "Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург" найменування Білгород-Дністровська музична школа змінено на КУ «Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург» - Рішення Білгород-Дністровської міської ради №230- VII від 22.12.2016 р.
Найменування КУ «Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н. Гінзбург» змінено на КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург» - Рішення Білгород-Дністровської міської ради №972 - VII від 29.08.2019 р.
Колегія суддів зазначає, що зміна назви закладу не змінює віднесення його до типу закладів позашкільної освіти - музичної школи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р. відповідачем безпідставно не зараховано до спеціального трудового стажу роботи. Зазначений заклад та посада позивача відносяться до переліку, що надають можливості щодо врахування пільгового стажу.
Крім того, суд враховує постанову від 02.04.2019 року по справі №820/503/18, в якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що з огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи на посаді викладача позашкільного закладу повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій не довів належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення та висновків, що Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н. Гінзбург не є закладом освіти .
Також колегія суддів зазначає, щ відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23.12.2021 року по справі №480/4737/19 та від 08.02.2022 року №160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Щодо доводів апелянта, що право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком позивач не отримувала пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивачки , що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами “е” - “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, період роботи на посаді викладача по класу скрипки з 11.01.1984 по 01.06.1984 та з 01.08.1985 по 08.04.2025 р.р., а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ніяким чином не є втручанням в дискреційні повноваженням пенсійного органу.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 28 квітня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова