Справа № 473/2941/26

РІШЕННЯ
іменем України

"08" червня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Ротар М.М., за участі секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, 
учасники справи: представник позивача Шевчук А.В.,
відповідач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, представник відповідача Вишневський А.В.,
встановив:

На адресу суду надійшов адміністративний позов Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 05 червня 2026 року співробітниками Департаменту контррозвідки СБ України був доставлений до приміщення Вознесенського відділу УДМС у Миколаївській області громадянин російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Також, того ж дня до Вознесенського відділу УДМС України у Миколаївській області надійшло повідомлення Департаменту контррозвідки СБ України про те, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 порушує норми міграційного законодавства України та про необхідність вжиття відповідних заходів, що визначені законодавством України.
Під час доставлення у громадянина російської федерації ОСОБА_1 , був відсутній паспортний документ. 
За результатами проведеної перевірки, Вознесенським відділом УДМС України у Миколаївській області встановлено, що іноземець порушив правила перебування в Україні іноземців та ОБГ, а саме, проживає без документів на право проживання в Україні та які б надали право на виїзд.
Також, за результатами перевірок за обліками територіальних органів ДМС України було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 посвідками на постійне або тимчасове проживання не документований, дозвіл на імміграцію в Україну не отримував. Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного іноземця біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня.
З особистих пояснень громадянина російської федерації ОСОБА_1 стало відомо, що він приїхав в Україну ще в 2016 році та проживав на території України у знайомих. Під час перебування в Україні в органи ДМС України для надання дозволу на законне перебування в Україні не звертався. 
Зважаючи на сукупність усіх вищевказаних обставин, позивач дійшов висновку, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , тривалий час грубо порушує правила перебування на території України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.
Відповідач не заперечував проти позову, пояснив, що паспорт ним був втрачений, проживав на квартирі, яку винаймав, не працював, в органи ДМС України для надання дозволу на законне перебування в Україні не звертався, близькі родичі відсутні. 
Представник відповідача просив вирішення справи залишити на розсуд суду з врахуванням пояснень відповідача та вимог діючого законодавства. 
Заслухавши представників сторін та відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.06.2026 року до Вознесенського відділу УДМС України у Миколаївській області надійшло обґрунтоване звернення Департаменту контррозвідки СБ України про те, що громадянин ОСОБА_1 порушує норми міграційного законодавства України, а саме на час його виявлення у іноземця паспортний документ був відсутній. 
До позовної заяви долучено копію паспорта громадянина російської федерації ОСОБА_1 , строк дії якого закінчився 24 березня 2026 року.
Як вбачається з довідки від 05 червня 2026 року, у доставленого до приміщення Вознесенського відділу УДМС України у Миколаївській області громадянина російської федерації ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу відсутній. Інформація про особу за обліками ДМС відсутня.
Відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 05 червня 2026 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме, за те, що останній порушив правила перебування в Україні, зокрема, проживає без документів на право проживання в Україні, паспорт для виїзду за кордон із закінченням строку дії, та ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування.
Того ж дня, у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, встановлення особи порушника, для забезпечення примусового видворення за межі території України, завідувачем сектору Вознесенського відділу УДМС України у Миколаївській області складено протокол № ММК 000084 про адміністративне затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 05 червня 2026 року о 17:00 год. та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, яку вручено ОСОБА_1 під розписку.
05 червня 2026 року Вознесенським відділом УДМС України у Миколаївській області було прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця, громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Останній з даним рішенням був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.
Рішенням Вознесенського відділу УДМС України у Миколаївській області від 05 червня 2026 року вирішено помістити ОСОБА_1 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».
Доказів того, що відповідач звертався до Міграційної служби України із відповідним зверненням стосовно легалізації його перебування на території України (отримання посвідки на право тимчасового, постійного проживання, тощо) учасниками справи до суду не надано.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України «Про громадянство України».
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).
Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 1 Закону, іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а особою без громадянства за приписами п. 15 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону розуміється особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.
Пунктом 14 ч. 1ст. 1 Закону визначено, що нелегальним мігрантом є іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Статтею 23 Закону закріплено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону).
Частиною 1ст. 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 4 ст. 30 Закону).
Пунктом 27 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
За правилами ч. 1ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із зазначених у цій статті заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 11 ст. 289 КАС України).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на території України без законних підстав. 
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення.
Відповідно до приписів пункту третього частини першої статті 371 КАС України рішення суду підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 289 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, громадянина російської федерації ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування позивача: Вознесенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, місцезнаходження: вул. Кібрика 8 м. Вознесенськ, Вознесенського району, Миколаївської області, код ЄДРПОУ 37844163.
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , місце тимчасового перебування: АДРЕСА_1 , ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України», реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

Суддя М.М. Ротар