справа № 208/4298/25
провадження № 2-а/208/14/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 р.  м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі
головуючого судді   Гречаної В.Г., 
секретаря судового засідання   Грищенко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське адміністративну справу № 208/4298/25 за позовною заявою  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 14/2052 від 01.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача – адвокат Сахно Дмитро Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом, у якому просив суд скасувати постанову № 14/2052 від 01.04.2025 року, винесену начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
У своїй позовній заяві представник позивача зазначає, що постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 від 01.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гр.
Однак зазначену вище постанову вважає незаконною, та такою, що винесенна з порушенням вимог чинного законодавства.
В оскаржуваній постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Однак, докази, що містяться у матеріалах справи свідчать про відсутність його вини.  
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.12.2019 року, має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_4 .
22.02.2025 року сформовано повістку № 0610233192514 на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до якої, останньому необхідно з`явитися для уточнення даних 06.03.2025 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Повістка не вручена з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Трек номер відправлення 0690292026176.
Відомостей сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа в ході розгляду справи не встановлено, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 06.03.2025 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку. Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про те які саме дані необхідно було уточнити саме в ТЦК, неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Оскільки можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАп, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.
Згідно вимогам ст. 2 КАС України, вважає що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи)
Отже, ОСОБА_1 не з`явився по повістці за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 тому, що не отримував повістки. Мешкає тривалий час постійно за вказаною адресою, але ніякого сповіщення про отримання повістки представники «Укрпошти» не вручали. Але в ході розгляду матеріалів про адмінправопорушення полковник ОСОБА_2 не взяв до уваги вказаницй факт.
Окрім того, як вбачається з матеріалів адміністративного провадження право на захист ОСОБА_1 роз`яснено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не було. В постанові навіть не зроблено відмітку що вимоги ст. 268 КУпАП роз`яснено, чим порушено право на захист.
В подальшому відразу тільки надали копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не надали можливість бути присутнім при розгляді справи по суті.
Таким чином, оскільки повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на його адресу не надходила та йому не вручалася, то у нього були відсутні зобов`язання з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а значить і не були порушені правила військового обліку та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 210-1 КУпП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 по адміністративній справі № 208/4298/25 визначено головуючого суддю Гречану В.Г.
Ухвалою суду від 09.04.2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу термін для усунення виявлених судом недоліків.
14.04.2025 року представником позивача усунуто недоліки позову в межах строку, встановленого судом.
Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкрито провадження у справі № 208/4298/25 та призначено до судового розгляду.
19.05.2025 року та 08.10.2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 отримано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги просять залишити без задоволення враховуючи наступне.
01.04.2025 близько 14 год. 00 хв. в особливий період і під час дії воєнного стану до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно прибув військовозобов`язаний ЗС України ОСОБА_1 , який згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р., був належним чином оповіщений засобами поштового зв`язку, а саме: повістка ТЦК № НОМЕР_2 була направлена рекомендованим поштовим відправленням від 22.02.2025 № 0610233192514 на його ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на 09 год. 00 год. 06.03.2025 з метою звірки облікових даних, однак військовозобов`язаний солдат запасу ЗС України ОСОБА_1 не з`явився за цим викликом, не виконавши тим самим зобов`язання, які передбачені абзацом 2 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Пунктом 41 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 650 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовкиу та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно ч. 7 ст. 258 КУпАП, де вказано, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210- 1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику, відносно громадянина ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 2101 КУпАП не складався. Йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується відповідним аркушем ознайомлення, та повідомлено (за його згодою), що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 01 квітня 2025 року в кабінеті № 10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01 квітня 2025 року о 15 год. 00 хв. відносно позивача в кабінеті № 10 першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 в його присутності відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 2101 КУпАП, за результатами якого, вивчивши надані матеріали, а саме: поштову повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була сформована 22.02.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису керівника вказаного ТЦК, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з приміткою працівника Укрпошти про його доставку та термін зберігання, довідку про причини повернення з приміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», вислухавши пояснення громадянина ОСОБА_1 , взявши до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено відповідну постанову про накладання на позивача мінімального штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Копія даної постанови № 14/2052 з копіями відповідних документів, які були долучені до адміністративної справи, були вручена під підпис військовозобов`язаному ЗСУ ОСОБА_1 одразу після розгляду справи.
Позивач в свою чергу був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку, а саме: повістка ТЦК № НОМЕР_2 була направлена рекомендованим поштовим відправленням від 22.02.2025 № 0610233192514 на його ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на 14 год. 00 год. 06.03.2025, про що зазначено у відповідній постанові.
Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на якому військовозобов`язаний ОСОБА_1 був присутній особисто, останнього було ознайомлено з наступними документами: поштова повістка ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була сформована 22.02.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису керівника вказаного ТЦК, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з приміткою працівника Укрпошти про його доставку та термін зберігання, довідка про причини повернення повістки з приміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».
На підставі положень Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року не вбачається обов`язок ТЦК та СП вказувати номер мобільного телефону військовозобов`язаного, якому надсилається повістка.
Також зазначив, що відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 (далі Правила), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручається особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат не з`явився для одержання вищевказаного листа, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що повістка на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 була створена за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів після інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи і була надіслана засобами поштового зв`язку, то посилання позивача на те, що згідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 2101 цього Кодексу не застосовується у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими реєстрами, не може бути взято до уваги.
Враховуючи вищевказане, посилання позивача на те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та визнав його винним за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210- 1 КУпАП, не має під собою жодного підґрунття.
Відповідач по справі просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 оскільки вона винесена у відповідності до норм чинного законодавства. 
Представник позивача адвокат Сахно Д.І. в судовому засіданні 11.03.2026 року позовну заяву підтримав у повному обсязі на підставі викладених в ній обставин справи та просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесену відносно ОСОБА_1 .. Також підтримав клопотання про виклик начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 у якості свідка, оскільки його допит потрібен з метою доведення того факту, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не був присутній, а перебував безпосередньо в м. Павлограді Дніпропетровської області, в той час, як справа розглядалася в м. Добропілля, Донецької області, що на його думку є ще однією із підстав для скасування постанови.
15.04.2026 року в судове засідання представник позивача – адвокат Сахно Д.І. та представник відповідача – Жук Д.П., а також викликаний судом свідок ОСОБА_2 не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі.
15.05.2026 року в судовому засіданні представник позивача – адвокат Сахно Д.І. наполягав на виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_2 , у зв`язку з чим слухання справи було відкладено на 11.06.2026 року.
В судомому засіданні 11.06.2026 року предстанвик позивача - адвокат Сахно Д.І., представник відповідача – Жук Д.П., а також викликаний судом свідок ОСОБА_2 не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі.
В матеріалах справи є заява представника відповідача, в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності та у задоволенні позовних вимог відмовити.
З матеріалів справи вбачається, що її розгляд неодноразово відкладався, у тому числі за клопотаннями представника позивача. 
В судове засідання 11.06.2026 року представник позивача до суду не з`явився, будь-яких клопотань та заяв, які б підтверджували неможливість його участі у судовому засіданні суду не надав. За таких обставин суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи призведе до безпідставного затягування строків її розгляду та суперечитиме принципу розумності строків судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Суд зазначає, що право на участь у судовому засіданні є одним із ключових елементів права на справедливий суд, але воно не повинно використовуватися для затягування судового розгляду. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи за відсутності сторін по справі за навними в матеріалах справи доказами та з урахуванням вже раніше наданих представником позивача пояснень в судовому засіданні. 
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як зазначає позивач, постановою № 14/2052 від 01.04.2025 року начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковник ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17 000 грн.
Згідно постанови № 14/2052 про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 року правопорушення складається в тому, що 01.04.2025 близько 14 год. 00 хв. в особливий період і під час дії воєнного стану до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно прибув військовозобов`язаний ЗС України ОСОБА_1 , який згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р., був належним чином оповіщений засобами поштового зв`язку, а саме: повістка ТЦК № НОМЕР_2 була направлена рекомендованим поштовим відправленням від 22.02.2025 № 0610233192514 на його ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на 09 год. 00 год. 06.03.2025 з метою звірки облікових даних, однак військовозобов`язаний солдат запасу ЗС України ОСОБА_1 не з`явився за цим викликом, не виконавши тим самим зобов`язання, які передбачені абзацом 2 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
З вищевказаним постановою позивач та його представник не згодні.
Відповідно даних позовної заяви та паспортних даних позивача адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 . 
Як стверджує позивач, повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу його проживання ніхто не направляв та особисто йому ніхто не вручав, то у нього були відсутні зобов`язання з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, взагалі не відомо для звірки який саме даних його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Окрім того, як вбачається з доводів його представника – адвоката Сахно Д.І., начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 взагалі не був присутній в м. Добропіллі, Донецької області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а перебував та перебуває в м. Павлоград Дніпропетровської області, що в свою чергу є також підставою для скасування зазначеної постанови
Однак, як вбачається з доданих до відзиву копії поштового повідомлення та повістки про виклик № 2612412 вона була направлена за адресою проживання позивача, а саме: АДРЕСА_2 .
Таким чином вбачається, що повістка органами ІНФОРМАЦІЯ_2 була направлена на адресу, за якою позивач фактично проживає. Дана повістка повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується доданими до відзиву копією поштового повідомлення та конверту.
Що ж стосується доводів представника позивача адвоката Сахно Д.І. про те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 особисто не був присутнім при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке розглядалося в м. Добропілля Донецької області, а в той час перебував фізично в м. Павлоград Дніпропетровської області, суд не бере до уваги, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи в суді, будь-яких належних та допустимих доказів стороною захисту суду не надано, а суд не може при вирішенні спору по суті посилатися на припущення та міркування сторін, які ніяким чином не доведені. 
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначеного чіткого порядку припинення особливого періоду.
Тобто, з 18 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період.
Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їє парва, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Отже в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В ч.1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначене перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шаляхлм надання доказів.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, спірні правовідносини у даній справі склалися з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд звертає увагу, що відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізаціюв особливий період. 
Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі й тих, які додані ІНФОРМАЦІЯ_6 до свого відзиву вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_1 , була сформована автоматично 22.02.2025 року. (Трек номер поштового відправлення 0610233192514). Відповідно даних відстеження вказаного трек номеру відправлення «Укрпошта», вбачається, що відправлення було надіслано за адресою: АДРЕСА_2 тобто за адресою, по якій позивач фактично проживає та зареєстрований. Повістка була повернута на адресу відправника з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 41 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 650 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» є належним підтвердження оповіщення резервіста.
Відповідно до положень ч.6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Саме тому, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП не складався, а йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що в свою чергу підтверджується відповідним аркушем ознайомлення, який додано відповідачем до свого відзиву.
Окрім того, розгляд в подальшому справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено в присутності позивача, його було ознайомлена з правами та обов`язками та надано для ознайомлення повістку та підтвердження її повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вислухано його заперчення та доводи.
Таким чином, під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства.
Суд вважає, що Постанова № 14/2052 в справі про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 року, винесена відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, всі судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.2-16, 19-20, 77, 121-126, 131, 159-167, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, ст. ст. 210, 245, 251, 280 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 14/2052 від 01.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення – відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   В.Г. Гречана