Дата документу 11.05.2026	Справа № 554/13643/24	
 	Провадження № 2/554/887/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді Савченко Л.І.
при секретарі судового засідання – Титаренко Д.В.,
за участю представників позивача – Титаренко В.Г., Посенко А.О., відповідача – ОСОБА_1 , представника відповідача – Денисенка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, - 
в с т а н о в и в :
Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 05.12.2024 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.01.2022 по 01.11.2024 у сумі 20 400 грн. 13 коп., посилаючись на те, що відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води у кв. АДРЕСА_1 , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг останні виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом.
Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від відповідача ОСОБА_1 28.01.2025 до суду надійшов відзив на позов, в якому прохав відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними. Вказує, що «Полтаватеплоенерго» споживач не підписував заяву-приєднання до умов договору, так як опубліковані дані на сайті «Полтаватеплоенерго» не відповідають положенням ст. 12 Закону про «Житлово-комунальні послуги», яким передбачено лише дві категорії споживачів індивідуальний та колективний. На сайті «Полтаватеплоенерго» договора опубліковані для чотирьох категорій споживачів «населення», «бюджетні установи», «релігійні», «інші», які не визначені жодними положеннями законодавства. Також не відповідає вимогам ст. 633 ЦК України, зокрема, головна істотна умова договору це ціна послуги, яка має бути однакова для всіх категорій споживачів, незалежно чи це фізична чи юридична особа. На сайті позивача ціна на послуги умовно-постійної частини саме висока для категорії «населення». Також положеннями Закону «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено оплату послуги із теплопостачання за двоставковими тарифами. Згідно законодавства вартістю послуги є встановлений тариф на теплову енергію для споживача, який визначається сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії як одно ставковий тариф. Отже, законних підстав для застосування двоставкових тарифів «Полтаватеплоенерго» немає. Також відповідно до законодавства протягом дії воєнного стану в України та шести місяців після місяця скасування чи припинення воєнного стану ціна послуги не підлягає збільшення від ціни, що застосовувалася станом на 24.02.2022. Позивачем було застосовано двоставкові тарифи вже під час дії заборони підвищення тарифів. З цього питання зроблені висновки Верховним Судом. Крім того, розрахунок заборгованості наданий позивачем не відповідає вимогам наказу Мінрегіону № 23 від 30.01.2021, згідно якого споживач має бути поінформований відповідно до ЗУ «Про комерційний облік», а рахунок має містити дані про оплату за послугу з теплопостачання (одно ставковий тариф) та абонентську плату, умовно-постійна та умовно-змінна частини вказаним наказом не передбачена. 
Від представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 10.02.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказала, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами послуги з теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 . Нарахування плати за послуги здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства. Між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 з 01.12.2021 року вважається укладеним Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Також «Полтаватеплоенерго» законно нараховувало населенню плату за послуги з централізованого опалення у розмірі двоставкових тарифів на послугу з централізованого опалення, відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, позивач здійснює розподіл обсягів спожитої теплової енергії та гарячої води та нарахування за них з чітким дотриманням вимог чинного законодавства, а тому наданий розрахунок заборгованості відповідає порядку обліку і оплати послуг. Розрахунок суми заборгованості не суперечить положенням ЦПК України, оскільки нормами УПК України не передбачено вимоги, відповідно до яких повинен бути оформлений розрахунок, водночас підприємством надано всі вихідні дані, що дають змогу перевірити правильність вказаних розрахунків. Вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
28.02.2025 року від представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій прохала стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.10.2021 року по 01.11.2024 року у сумі 21 138, 39 грн. та судовий збір (том 1 а.с.149).
Представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 06.03.2025 надіслала до суду доповнення до відповіді на відзив, в яких вказує, що відповідно до наданої КП «ДЕО №2» довідки № 2711 від 22.08.2024 року у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано п`ять осіб, зокрема, ОСОБА_1 . Відповідно до актів від 24.05.2021 року та 04.10.2023 року у вказаній квартирі фактично проживає ОСОБА_1 , інші відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають за іншими адресами. Однак реєстрація особи за певною адресою надає їй право користуватися даним приміщенням, а відповідно покладає обов`язок на його утримання. Таким чином всі відповідачі, які зареєстровані у квартирі, зобов`язані сплачувати за надані підприємством комунальні послуги. 
Від відповідача ОСОБА_1 10.03.2025 до суду надійшло клопотання про врахування судом того факту, що у квартирі АДРЕСА_1 опломбовано вводи гарячої та холодної води на кухні, що унеможливлює проживання у квартирі 5 мешканців. 
У клопотанні від 10.03.2025 року ОСОБА_1 зазначає, що оплачує послуги з теплопостачання, а заборгованість виникла тільки за умовно-постійну частину нарахувань, яку він не оплачує, так як не погоджується з правомірністю такого нарахування.
14.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 надіслав клопотання , в якому прохав зобов`язати позивача анулювати неіснуючий борг та виконати вимоги Припису від 12.03.2025 року ГУ «Держпродспоживслужби» про застосування законних тарифів і цін у розрахунках. 
Ухвалою суду від 05 травня 2025 року витребувано докази по справі.
Ухвалою суду 30 червня 2025 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису (справа № 440/5273/25).
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року провадження по справі поновлено.
13.02.2026 року та 17.04. 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про виключення з числа відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , яке протокольною ухвалою суду від 10.03.2026 та 06.05.2026 року відповідно було приєднано до матеріалів справи та роз`яснено, що питання належності відповідачів за клопотанням іншого відповідача вирішується судом під час ухвалення рішення.
09.03.2026 року та 24.04.2026 року до суду надійшло клопотання про зобов`язання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок по оплаті за теплопостачання заявлених позовними заявами 02.07.2024 та 04.12.2024 ( з 01.01.2022 по 01.11.2024), а також зобов`язання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» проводити нарахування за теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1 за одноставковим тарифом, які протокольною ухвалою суду від 10.03.2026 року та 06.05.2026 року відповідно приєднані до справи та роз`яснено про їх вирішення під час ухвалення рішення.
01.05.2026 року від представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшли заперечення на доповнення відповідача ОСОБА_1 .
У судовому засіданні представники позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Титаренко В.Г. та ОСОБА_6 позовну вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, вказаних у відзиві та доповненнях. 
У судовому засіданні представник відповідача Денисенко О.М. проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві, прохав суд врахувати висновки Верховного Суду у аналогічних справах, в тому числі постанову Верховного Суду у справі № 524/2748/24.
Відповідач ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є споживачами послуг постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_2 .
Між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання та постачання гарячої води, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання та постачання гарячої води, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.
Взаємовідносини між сторонами врегульовано індивідуальним договором про надання послуг.
Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст яких розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua.
Згідно пункту 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі.
Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які:
- введені в дію з 01 грудня 2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»;
- введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року;
- введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго».
- введені в дію з 01 жовтня 2023 року рішенням Полтавської обласної ради від 28.07.2023 № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго»;
- введені в дію з 01 жовтня 2024 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.08.2024 № 854 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго».
Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/.
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.10.2021 по 01.11.2024 надавало послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки КП «ЖЕО №2» № 2711 від 22.08.2024 року, квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, у квартирі зареєстровано 5 осіб, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_4 (а.с.6).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , що слідує із Відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 956166 від 10.12.2024, № 956186 від 10.12.2024, а також повідомлень Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб від 18.12.2024 за № 01-12-05-09/17935 та від 18.12.2024 за № 01-12-05-09/17934 відповідно (том 1 а.с.15-16, 21-22).
Згідно Розрахунку нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 із 01.10.2021 по 01.11.2024 заборгованість відповідачів за послуги складає 21 138 грн. 39 коп. (т.1 а.с.15-153).
Таким чином, відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води у повному обсязі не виконували.
Щодо доводів відповідача про не укладення ним Індивідуального договору щодо надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У той же час, згідно з ч. 5 ст. 13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17-ц, хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до абзаців 1-3, 5, 8, 9, 11 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
У разі укладення колективного договору виконавець надає уповноваженій співвласниками особі необхідну кількість договорів, що забезпечує отримання договору кожним із співвласників багатоквартирного будинку.
Колективний договір і договір з колективним споживачем можуть бути укладені з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлом (вузлами) обліку, який (які) забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будинку.
У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію.
01 жовтня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. 
Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Відповідно до зазначених положень договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
При цьому відповідачі отримували послуги із централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання як співмешканці багатоквартирного будинку та сплачували рахунки, що слідує із розрахунку нарахувань за послуги, що свідчить про приєднання споживачів до умов індивідуального договору.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022.
Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.
Таким чином, посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що ним не укладався договір щодо надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, оскільки заяву-приєднання до умов договору він не підписував, судом спростовується з огляду на вищезазначені норми, які врегулювали укладення індивідуальних договорів зі споживачами з 01.12.2021 та згідно умов якого відповідачі вважаються такими, що приєдналися до його умов, фактично отримуючи послуги та частково сплачуючи їх вартість.
Щодо розміру нарахованої суми заборгованості.
Суд вважає, що розмір нарахованої суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги постачання гарячої води обраховано вірно, вказаний розмір відповідачем не спростовано, доводи відзиву щодо неправомірного застосування двоставкових тарифів «Полтаватеплоенерго» та збільшення ціни послуги протягом дії воєнного стану в Україні  не містять обґрунтованих підстав, які б спростовували правильність наведеного розрахунку.
Так, Відповідно до ч.1ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до законуціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
За приписами ст.13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.
Відповідно до п 37 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.
Формування, встановлення та застосування двоставкового тарифу передбачено Порядками формування тарифів, затвердженими постановами НКРЕКП та Кабінету Міністрів України.
Згідно п.1.3 Порядку 416 затвердженого Постановою НКРЕКП № 416 від 18.02.2020 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної); умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих витрат, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість; умовно- постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - місячна абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) приєднаного теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість. Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.
Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» підприємству для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії.
Запровадження двоставкових тарифів у розрахунках зі споживачами категорії «населення» відбулось з 01 грудня 2021 року. Застосовані тарифи, встановлені постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020. Перехід на такий формат розрахунків відбувся одночасно з моменту набрання чинності нових договорів, відповідно до вимогЗакону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме з 1 грудня 2021 року.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 07.07.2021 № 1085, затверджено Зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.03.2017 № 308 і право на встановлення тарифів для підприємства перейшло до органів місцевого самоврядування.
Рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21 жовтня 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», підприємству для усіх категорій споживачів встановлено економічно обгрунтовані тарифи, що вводились в дію з 1 листопада 2021 року.
Суд приймає до уваги, що на офіційному сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повідомило споживачів про затвердження постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 року двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення.
30.08.2021 року на вебсайті обласного комунального інформаційного агентства «Новини Полтавщини» також розміщено інформаційне повідомлення щодо наміру зміни тарифів.
На офіційному вебсайті підприємства було розміщено оголошення про затвердження рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 року №286 тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з 01.12.2021 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" застосовувало двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, затверджені Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020:
- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1332,52 грн/Гкал, оплачується за фактично спожиту на опалення будинку теплову енергію в період надання послуги з постачання теплової енергії;
- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 79472,03 грн/Гкал/год, оплачується споживачами щомісячно впродовж року.
Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з 01.12.2021 року у розрахунках зі споживачами категорії «населення» за індивідуальними публічними договорами приєднання правомірно застосовувало тарифи встановлені уповноваженим на це органом, а саме тарифи встановлені постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго».
Отже, при застосуванні встановлених НКРЕКП двоставкових тарифів, позивач діяв згідно вимог чинного законодавства.
Крім того, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 29.04.2022 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, не підвищувати тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.
Постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року, крім пункту 1, який застосовується з 1 червня 2022 року.
Ця постанова носить рекомендаційний характер, не містить імперативних правових норм та поширює свою дію виключно на суб`єктів, до повноважень яких належить встановлення тарифів відповідно до законодавства, а отже не може застосовуватись до підприємства.
Двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії для усіх категорій споживачів, що були встановлені для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» рішенням Полтавської обласної ради № 286, введені в дію з 01.11.2021. Застосування ж тарифів для потреб населення було лише відтерміновано до закінчення опалювального сезону 2021/2022, та відбулось з 01.05.2022, тобто до набрання чинності рекомендаційних норм наведених у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 29.04.2022 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану».
Щодо порушення вимог Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022».
Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022 (далі - Закон 2479), що набрав чинності 19.08.2022, було запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачанняі протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, заборонено підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Отже на момент застосування (01.05.2022) ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 зі змінами, Закон №2479 не набрав чинності.
Таким чином, доводи відповідача в частині порушень ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вимог Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», суперечать принципу незворотності дії нормативно-правового акту у часі, оскільки набрання чинності цим законом відбулось лише 19.08.2022.
На сьогодні у розрахунках з населенням підприємство продовжує застосовувати тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на рівні тарифів, затверджених рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286. Ці тарифи було введено в дію з 01.11.2021, але, у зв`язку з підписанням Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021-2022 років, застосування тарифів було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021-2022 років.
При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, згідно припису № 009 від 12 березня 2025 року, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області вимагало провести перерахунок споживачу за адресою АДРЕСА_2 за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2025 року шляхом зменшення нарахувань плати на суму 17 369, 67 грн. При розрахунку із споживачем за вказаною адресою застосовувати тариф на послугу з постачання теплової енергії і постачання гарячої води у розмірі 1596, 93 грн. за Гкал, з ПДВ встановлений постановою НКРЕКП від 10.12.2018 року № 1769 (том 2 а.с.143-147). 
Проте, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року, яке залишено без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року (у справі № 440/5273/25), визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 009 від 12.03.2005 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (а.с.206-216).
Таким чином, вказані обставини не підлягають доказуванню.
Щодо застосування висновків викладених у постанові Верховного Суду від 28 січня 2026 року у справі № 524/2748/24, то суд зазначає, що у даній постанові Верховний Суд прийшов до висновку, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24 лютого 2022 року. За висновками Верховного Суду внаслідок непередбачуваних обставин відбулася зміна постачальника теплопостачання та гарячої води у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» (попередній постачальник) у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (новий постачальник). Тому, саме за таких обставин зміна постачальника у договорі для споживачів не повинна мати наслідком зміни тарифів на теплову енергію та гарячу воду порівняно з тим розміром, який був при попередньому постачальнику, до встановлення органом місцевого самоврядування іншого тарифу.
Разом з тим, у справі, що розглядається, не йде мова про зміну постачальника теплової енергії та гарячої води, а тому правовідносини у справах не є аналогічними та висновки Верховного Суду застосуванню не підлягають.
Щодо солідарного стягнення заборгованості із відповідачів.
Відповідач ОСОБА_1 заявляє, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартирі фактично не проживають, а тому послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не користуються, а тому не є солідарними боржниками.
Відповідно до ст.67,68 ЖК України ( які діяли на час спірних правовідносин) наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Статтею 64 ЖК України ( яка діяла на час спірних правовідносин) передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, відповідачі є наймачами квартири, зареєстровані у ній, а тому є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою в розумінні норм Закону України «Про житлово комунальні послуги».
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Суд враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові № 335/479/17 від 02 березня 2019 року, згідно яких проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у зазначеній вище квартирі, а посилання відповідача на те, що він є неналежним відповідачем спростовуються матеріалами справи, оскільки він зареєстрований у вказаній квартирі, а отже є користувачем наданих послуг.
Таким чином, з огляду на вищезазначені норми чинного законодавства, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог відповідача ОСОБА_1 про зобов`язання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» проводити нарахування за теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1 за одноставковим тарифом, суд зазначає, що ОСОБА_1 у даній справі є відповідачем і самостійних позовних вимог не заявляв. Таким чином, такі вимоги у даному провадженні не підлягають вирішенню.
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за надані послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 21 138 грн. 39 коп.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та стягує із відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3 028 грн. в рівних частках, тобто по 757 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 289, 354 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.10.2021 року по 01.11.2024 року в сумі 21 138 грн. 39 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у сумі 3028 грн. у рівних частках, тобто по 757 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач – Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місце знаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, МФО 331467, ЗКПО 03338030.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – не відомо.
Повне рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя Л.І.Савченко