Номер провадження: 33/813/977/26
Номер справи місцевого суду: 947/11954/26 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши оскарження ОСОБА_1 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2026 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло оскарження рішення по справі №947/11954/26.
Дослідивши зміст поданого ОСОБА_1 оскарження рішення по справі №947/11954/26, апеляційний суд вважає, що його необхідно повернути особі, яка його подала, за наступних підстав.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Частинами 2, 3, 8 статті 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Чинним кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлені конкретні вимоги до апеляційної скарги, проте вона повинна являти собою офіційний процесуальний документ, який дозволяє оспорювати судове рішення, а отже, форма такого процесуального документа повинна відповідати загальним вимогам діючого законодавства України до такого документа. Апеляційна скарга повинна бути наділена конкретним змістом та відповідати процесуальним вимогам.
Так, в апеляційній скарзі має бути зазначено яке судове рішення оскаржується, в чому полягає незаконність такого судового рішення, доводи на її обґрунтування із посиланням на норми чинного законодавства, а також містити прохальну частину щодо оскаржуваного судового рішення, яке, на думку скаржника, має прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду поданої ним апеляційної скарги.
Оскільки, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Дослідивши зміст оскарження рішення по справі №947/11954/26, поданого ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що його слід повернути особі, яка його подала, оскільки воно не є апеляційною скаргою в розумінні загальних вимог процесуального законодавства України.
Так, в оскаржені ОСОБА_1 не зазначено, яке саме судове рішення ним оскаржується, а також оскарження не містить прохальної частини щодо оскаржуваного судового рішення, тобто, що саме він просить суд апеляційної інстанції прийняти за наслідками розгляду поданого ним оскарження.
Відсутність прохальної частини в оскаржені ОСОБА_1 , унеможливлює для суду визначення меж апеляційного перегляду та встановлення того, які саме вимоги заявник ставить перед судом апеляційної інстанції.
Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Апеляційний суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду саме із апеляційною скаргою, оформивши її належним чином, у відповідності до норм процесуального закону.
Керуючись ст. ст. 7, 278, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Оскарження ОСОБА_1 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП – повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький