ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
іменем України

справа №766/9551/25 
провадження № 22-ц/819/921/26

10 червня 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Бездрабко В.О. (суддя – доповідач),
судді:   Базіль Л.В.,
Приходько Л.А.,
секретар судового засідання: Сорокіна В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2026 року, постановлене під головуванням судді Шестакової Я.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та водопостачання,

встановив:
Зміст позовних вимог
В червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та водопостачання за період з листопада 2022 року по травень 2024 року в загальному розмірі 377 985,38 грн.
Позовна заява мотивована тим, що позивач в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 березня 2024 року набув право власності, серед іншого на нежитлове приміщення - торгівельного комплексу загальною площею 5304,3 кв м, розташованого в м. Херсоні за адресою, зазначеною в позовній заяві.
В середині листопада 2022 року, відразу після деокупації міста Херсона, на пропозицію відповідача та з метою задоволення службових потреб ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно досягнутих між сторонами усних домовленостей за усіма істотними умовами, позивач, як єдиний спадкоємець та фактичний управитель спадщини, у тому числі об`єктів нерухомості у м. Херсоні, передав в безоплатне користування відповідача нежитлове приміщення торгівельного комплексу, а відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснювати оплату вартості послуг за спожиту електричну енергію та водопостачання. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_4 належним чином взятих на себе зобов`язань з оплати вартості спожитих комунальних послуг не здійснив, що призвело до утворення заборгованості за період з листопада 2022 року по травень 2024 року за спожиту електричну енергію в розмірі 371 437,38 грн. та водопостачання в сумі 6 548,00 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволений.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію та водопостачання за період з листопада 2022 року по травень 2024 року в загальному розмірі 377 985,38 грн. та судові витрати в сумі 3 779,85 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання, обумовленні укладеним між сторонами договором оренди нерухомого майна в частині оплати вартості спожитих комунальних послуг з електро та водопостачання, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_3 , який визнав факт користування нежитловими приміщенням торгівельного комплексу та наявний борг.
Доводи апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_5 , посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, просив рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2026 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник не заперечував про наявність між сторонами усної домовленості щодо безоплатного використання з метою задоволення службових потреб нежитлових приміщень торгівельного комплексу; строк використання приміщень з листопада 2022 року; наявність заборгованості з комунальних послуг. 
Разом із цим, зазначив, що відсутність укладених між сторонами письмових договорів на використання приміщень та відшкодування вартості комунальних послуг унеможливлює для відповідача, який є органом військового управління, бюджетною установою, видатки на утримання діяльності якої фінансуються з Державного бюджету України, здійснити оплату вартості спожитих послуг з електро та водопостачання.
Після закінчення ОСОБА_1 процедури оформлення набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, 20 листопада 2024 року між сторонами та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Херсона були укладені трьохсторонні договори оренди нежитлових приміщень та відшкодування вартості спожитих послуг, на підставі яких з червня 2024 року на користь позивача здійснюється оплата комунальних послуг.
Правова позиція інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Опаренко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив у задоволенні скарги відмовити, зазначивши про законність та обґрунтованість рішення суду від 11 лютого 2025 року.
Розгляд справи апеляційним судом
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ІНФОРМАЦІЯ_6 та СО М`якенький С.В. просив апеляційну скаргу задовольнити, з підстав викладених у скарзі. Пояснив, що відповідач визнає розмір заявленої до стягнення заборгованості за комунальні послуги, який погоджених сторонами на підставі актів звірок використання електро та водопостачання згідно показів лічильників обліку.
Адвокат Опаренко О.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Спадкова справа №42/2022 до майна померлої була заведена 11 лютого 2022 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Саховою М.А. та завершена у зв`язку з окупацією окремих територій України (м.Маріуполя Донецької області), але не закінчена згідно статті 13-1 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 16 червня 2023 року була здійснена зміна місця зберігання спадкової справи з присвоєння справі нового номеру №31/2023 (а.с.10-16).
Заочним рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 березня 2024 у справі № 237/6833/23 за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на нежитлове приміщення - торгівельного комплексу загальною площею 5304,3 кв м, розташоване в м. Херсоні за адресою, зазначеною в позовній заяві (а.с.17-19).
30 травня 2024 року право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с.22). 
На підставі договору оренди майна, укладеного між сторонами в усній формі, починаючи з другої половини листопада 2022 року та по травень 2024 року (включно), належним позивачу об`єктом нерухомості в м.Херсоні користувався ІНФОРМАЦІЯ_4 , що відповідачем не заперечується.
Протягом означеного періоду вартість спожитих відповідачем комунальних послуг склала 377 985,38 грн., з яких 371 437,38 грн. - за спожиту електричну енергію та 6548,00грн. - водопостачання. В ході розгляду справи відповідач визнав пред`явлений до стягнення розмір заборгованості, який обрахований та погоджений сторонами на підставі показів електро та водолічильників та листа ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» від 06 червня 2025 року № 001193 (а.с.42-43, 46-47).
ІНФОРМАЦІЯ_7 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , Квартирно-експлуатаційним відділом м.Херсона укладено тристоронній договір №152/2024 про надання ІНФОРМАЦІЯ_9 та СО частини об`єкту нерухомості торгівельного комплексу у м.Херсоні в користування на безоплатній основі за умови відшкодування Квартирно-експлуатаційним відділом м.Херсона вартості усіх комунальних послуг, які були отримані відповідачем у справі (а.с.23-26).
28 січня 2025 року та 03 лютого 2025 року між тим ж сторонами укладено тристоронні договори №31 та №42 про відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення; відшкодування витрат електричної енергії в рамках безоплатного користування ІНФОРМАЦІЯ_10 та СО об`єктом нерухомості (а.с.29-36).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 ЦК України). Частиною першою статті 794 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.
Згідно положень частини другої, третьої статті 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
У справі, що переглядається встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, обумовлені укладенням договору найму (оренди) нежитлових приміщень торгівельного комплексу. В ході розгляду справи сторонами не заперечувалось, що з урахуванням приписів статті 6 ЦК України, особливостей воєнного стану та задля оперативного задоволення службових потреб ІНФОРМАЦІЯ_3 , договір був укладений в усній формі, а приміщення передані в найм на безоплатній основі, за умови оплати відповідачем вартості спожитих комунальних послуг.
В порушення умов договору оренди, відповідач протягом періоду з листопада 2022 року по травень 2024 року не здійснив оплату вартості спожитих послуг з електро та водопостачання в загальному розмірі 377 985,38 грн, що ІНФОРМАЦІЯ_10 та СОвизнано.
Односторонню відмову від виконання договірних зобов`язань відповідач обґрунтував відсутністю письмового договору між сторонами про відшкодування витрат за комунальні послуги, який не був укладений з позивачем у зв`язку з не оформленням ОСОБА_1 документів на спадкове майно.
Однак, таке ставлення відповідача до виконання договірних зобов`язань значною мірою порушує права позивача, як власника майна та позбавляє ОСОБА_1 того, на що він розраховував при укладенні договору, в частині відшкодування відповідачем вартості комунальних послуг.
Відсутність на час укладення договору найму у ОСОБА_1 правоустановлюючих документів на нерухоме майно не спростовує право позивача, як єдиного спадкоємця, на укладення зазначеного договору та передачу нерухомості в оренду, адже в силу приписів частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а відсутність письмового договору не впливає на права та обов`язки сторін. 
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, щовстановивши фактичні обставини справи та невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості спожитих комунальних послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2026 року постановлено з додержанням вимог закону, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, надана правильна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо розподілу судових витрат
Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу  ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2026 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 15 червня 2026 року.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : Л.В. Базіль 

Л.А. Приходько