08.06.26
08.06.26
Справа № 947/10875/26
Номер провадження 2/521/5761/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїк Д.Я.,
за участі секретаря судового засідання Каліної П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 -адвокат Форманюк О.М. звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.03.2026 року справу передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Відповідно до автоматичної системи документообігу суду, справу передано суддя Роїк Д.Я. 01.05.2026 року.
В позовній заяві позивач просить визнати недійсним та провести ануляцію актового запису № 23 від 26 січня 2021 року, складеного Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який змінив 24.01.2020 року ім`я на ОСОБА_4 .
В обґрунтування свого позову, позивач вказує, що 08.08.2013 року між нею та відповідачем - ОСОБА_3 (громадянином Сірійської Арабської Республіки) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб про що складено відповідний актовий запис № 1200, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 від 08.08.2013 року. 24.01.2020 року відповідач ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_4 , про що було складено актовий запис № 10 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і отримав свідоцтво про зміну імені Серії НОМЕР_2 від 24.01.2020. За час шлюбу позивач та відповідач не вступали в характерні для шлюбу відносини, не підтримували шлюбних стосунків, жодного дня разом не прожили, спільного господарства не вели та не мали спільного бюджету. Після реєстрації шлюбу, відповідач повідомив позивачці, що він при укладенні шлюбу не мав наміру створити сім`ю, а зареєстрував шлюб виключно з метою отримання легальних підстав знаходження в Україні, тобто з корисливих міркувань - реєстрація шлюбу задля отримання дозволу на тимчасове проживання, а в подальшому постійного проживання в Україні на підставі шлюбу з громадянкою України. Незважаючи на реєстрацію шлюбу відповідач жодного дня не проживав із позивачкою та вони не були пов`язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов`язків, у зв`язку із чим, вважаючи, що вищезазначений шлюб був недійсним з підстав його фіктивності, оскільки відповідач уклав з нею шлюб без наміру створити сім`ю та набути обов`язків подружжя, а сама позивач фактично мешкала однією родиною з іншою особою, позивач звернулась до суду позов про визнання шлюбу недійсним.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси прийнятим 24.12.1015 року у справі № 947/27954/25, яке набрало чинності 26.01.2026 року, позов ОСОБА_1 задоволено, шлюб визнано недійсним з підстав його фіктивності.
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 11 лютого 2026 року рішення суду було виконано, внесено запис про анулювання шлюбу.
Проте, позивач вказує, що до прийняття рішення Київським районним судом м. Одеси рішення від 24.12.2025 року про визнання шлюбу недійсним, шлюб між сторонами було розірвано 26.01.2021 року, про що зроблено актовий запис № 23 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджує повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 12.02.2026 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 від 26.01.2021.
Тому, з метою приведення до відповідності усіх актових записів, у судовому порядку підлягає скасуванню актовий запис про розірвання шлюбу. 11.02.2026 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до органів РАГСу із заявою про анулювання актового запису про розірвання шлюбу між сторонами. Оскільки згідно відповіді Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місту Одесі від 11.02.2026 року № 520/22.23.-18, анулювання актового запису про розірвання шлюбу також відбувається у судовому порядку, вона звернулась до суду з позовом про анулювання актового запису про розірвання шлюбу. 
Процесуальні дії у справі. 
Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13.05.2026 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з` явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подавав. 
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 08.08.2013 року між позивачем – ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_3 (громадянином Сірійської Арабської Республіки) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб про що складено відповідний актовий запис № 1200, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 від 08.08.2013 року. 
24.01.2020 року відповідач ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_4 , про що було складено актовий запис № 10 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і отримав свідоцтво про зміну імені Серії НОМЕР_2 від 24.01.2020. 
За час шлюбу позивач та відповідач не вступали в характерні для шлюбу відносини, не підтримували шлюбних стосунків, жодного дня разом не прожили, спільного господарства не вели та не мали спільного бюджету, у зв`язку з чим, Рішенням Київського районного суду м. Одеси прийнятим 24.12.1015 року у справі № 947/27954/25, яке набрало чинності 26.01.2026 року, позов ОСОБА_1 задоволено, шлюб визнано недійсним з підстав його фіктивності. Рішення суду виконано у повному обсязі, внесено запис про анулювання шлюбу.
Також, судом встановлено, що шлюб, який в наступному визнано недійсним було розірвано 26.01.2021 року, про що зроблено актовий запис № 23 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджує повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 12.02.2026 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 від 26.01.2021.
За таких обставин, з метою приведення до відповідності усіх актових записів, у судовому порядку підлягає скасуванню актовий запис про розірвання шлюбу. 
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.
Положеннями ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сімейний кодекс визначає шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України). Під ознаку "сімейний" підпадають союзи жінки і чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Спільність проживання у виняткових випадках може бути відсутня, зокрема, у разі навчання, роботи, лікування, необхідністю догляду за батьками, дітьми та інших поважних причин (ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України).
Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. У відповідності до ст. 25 Сімейного кодексу України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. 
З системного аналізу норм права вбачається, що обов`язковими ознаками шлюбу є: 1) визнання такого союзу державою, що здійснюється шляхом проведення державної реєстрації; 2) виникнення у подружжя внаслідок шлюбу взаємних прав та обов`язків; 3) добровільність шлюбу, тобто наявність взаємної вільної згоди жінки та чоловіка на укладення шлюбу; 4) досягнення чоловіком та жінкою, які вступають у шлюб, шлюбного віку; 5) різностатевість подружжя (одностатеві шлюби в Україні не визнаються).
Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.
Відповідно до статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.
Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (частина перша статті 40 СК України).
Відповідно до ст. 38 Сімейного кодексу України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
Фіктивність шлюбу виникає у разі, якщо з переліку обов`язкових ознак шлюбу "випадає" намір створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 40 Сімейного кодексу України). Тобто обидва з подружжя (за їх взаємною згодою та обізнаністю) або один з подружжя (у той час, коли інший з подружжя націлений на створення сім`ї) має намір на реєстрацію шлюбу, однак без мети створити повноцінну сім`ю в розумінні сімейного законодавства.
"Намір створення сім`ї" - оціночне поняття і суд на підставі оцінки обставин справи та поданих доказів визначає його наявність чи відсутність. Своєрідними ознаками фіктивного шлюбу можуть бути окремо або у сукупності, зокрема: 1) наявність корисливої мети (реєстрація шлюбу задля чогось) чи майнової вигоди від такого шлюбу; 2) окреме проживання подружжя; 3) відсутність спільно набутого майна; 4) відсутність турботи один про одного та взаємної матеріальної підтримки; 5) невизнання подружніх стосунків перед іншими людьми; 6) небажання народжувати спільних дітей чи їх відсутність; 7) фактичні сімейні стосунки з третіми особами; 8) демонстрування перед третіми особами відсутності фактичних шлюбних відносин і наголошення на фіктивності реєстрації шлюбу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним. 
За вимогами ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Таким чином, у зв`язку із тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси прийнятим 24.12.1015 року у справі № 947/27954/25, яке набрало чинності 26.01.2026 року, судом встановлено, що за час шлюбу позивач та відповідач не вступали в характерні для шлюбу відносини, не підтримували шлюбних стосунків, жодного дня разом не прожили, спільного господарства не вели та не мали спільного бюджету, шлюб визнано недійсним з підстав його фіктивності, позовні вимоги про визнання недійсним та проведення ануляції актового запису № 23 від 26 січня 2021 року, складеного Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , змінившего 24.01.2020 року ім`я на ОСОБА_4 , підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу задовольнити.
Визнати недійсним та провести ануляцію актового запису № 23 від 26 січня 2021 року, складеного Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , змінившего 24.01.2020 року ім`я на ОСОБА_4 . 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Суддя     Д.Я. Роїк