21.04.2026 Справа № 363/3303/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі:
судді Олійник С.В.,
за участю секретаря судового засідання Захарової Н.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Смертенюка Д.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Вишгородського районного суду Київської області в місті Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора, до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу прокуратури, 

встановив:

17 червня 2025 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу прокуратури, внаслідок невиконання службових обов`язків. 
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що після подання ОСОБА_1 11.03.2025 заяви про вчинення кримінального правопорушення, яку орган отримав 18.03.2025, уповноважені особи Офісу Генерального прокурора не внесли відомості до ЄРДР у передбачений законом строк, а тому розцінюють як протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим були змушені оскаржувати її до суду, і після ухвали слідчого судді від 08.05.2025 такі відомості були внесені. Також кримінальне провадження зареєстровано за іншою правовою кваліфікацією, ніж зазначена в заяві не за фактом умисного вбивства та інших кримінальних правопорушень, що порушує їх права, а сукупність цих обставин спричинила їм моральну шкоду, яку вони оцінюють у 9 540 000 грн та просять стягнути солідарно з Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора.
Процесуальні дії та рішення у справі.
20 червня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 
03 липня 2026 року відповідачем Державною казначейською службою України подано відзив, у якому зазначено, що заява ОСОБА_1 від 11.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення надійшла до Офісу Генерального прокурора 19.03.2025 та була зареєстрована за вхідним № 68010-25. Листом від 21.03.2025 № 11/4-24608ВИХ-25 її скеровано за належністю до Спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону відповідно до правил територіальної підслідності, передбачених ст. 218 КПК України, а також відповідно до вимог Інструкції, затвердженої наказом Генерального прокурора № 125 від 03.12.2012. Після оскарження бездіяльності у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ухвалою слідчого судді від 08.05.2025 у справі № 757/15192/25-к Офіс Генерального прокурора зобов`язано внести відомості до ЄРДР. На виконання цієї ухвали 21.05.2025 відповідні відомості внесено за № 42025000000000412, а 22.05.2025, відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України, визначено орган досудового розслідування, тобто належно та виконано судове рішення та триваюча бездіяльність відсутня. Крім того, доводи позивачів фактично зводяться до незгоди з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР вноситься саме попередня правова кваліфікація, яка визначається слідчим або прокурором та може змінюватися в ході досудового розслідування. Визначення кваліфікації не належить до повноважень заявника чи слідчого судді. Ухвалу суду виконано в повному обсязі, а відтак відсутні підстави для висновку про протиправну бездіяльність і, як наслідок, для відшкодування моральної шкоди. Також, щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивачем не доведено сукупності необхідних умов цивільно-правової відповідальності, а саме: протиправності поведінки відповідача, наявності моральної шкоди та причинного зв`язку між ними. Сам факт оскарження дій чи бездіяльності органів досудового розслідування або наявність ухвали слідчого судді про внесення відомостей до ЄРДР не є безумовним доказом протиправності та не підтверджує факту завдання моральної шкоди. Також позивачами не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт і обсяг моральних страждань, причинний зв`язок між ними та діями відповідача, а також не обґрунтовано розмір заявленої до відшкодування суми, яка має довільний характер. У зв`язку з відсутністю необхідних елементів цивільно-правової відповідальності відповідач вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
08 липня 2026 року відповідачем Офісом Генерального прокурора до суду надійшов відзив Офісу Генерального прокурора, у якому зазначає, що заява ОСОБА_1 від 11.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла до Офісу Генерального прокурора 19.03.2025 та зареєстрована за вхідним № 68010-25, була 21.03.2025 листом № 11/4-24608ВИХ-25 направлена до Спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону відповідно до вимог територіальної підслідності, визначеної ст. 218 КПК України та Інструкцією, затвердженою наказом Генерального прокурора № 125 від 03.12.2012, із одночасним повідомленням заявника. Ухвалою слідчого суді Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2025 у справі № 757/15192/25-к зобов`язано внести відомості до ЄРДР, і на виконання цієї ухвали 21.05.2025 такі відомості були внесені за № 42025000000000412, а 22.05.2025 відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України визначено орган досудового розслідування, що свідчить про повне та належне виконання судового рішення і відсутність будь-якої триваючої бездіяльності. Позивачі не погоджуються з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вноситься саме попередня кваліфікація, яка визначається слідчим або прокурором і може змінюватися під час досудового розслідування, а її визначення не належить до повноважень заявника чи слідчого судді. Також досудове розслідування здійснюється за місцем вчинення кримінального правопорушення, а у разі наявної бездіяльності у вигляді невнесення відомостей до ЄРДР вона може бути оскаржена. Направлення заяв і повідомлень визначені Інструкцією, затвердженою наказом № 125 від 03.12.2012, та заяви передаються до відповідних органів прокуратури за територіальною юрисдикцією, що й було здійснено у даному випадку. Відповідальність держави за шкоду можлива лише за наявності сукупності умов: протиправності поведінки, наявності шкоди та причинного зв`язку, однак позивачами не доведено жодного з цих елементів. Оскарження процесуальних дій або наявність ухвали слідчого судді не є доказом протиправності, а також не підтверджує факту моральних страждань чи їх розміру. Всі дії органом досудового розслідування здійснені відповідно до вимог ст.ст. 214, 218, 303 КПК України, ухвала слідчого судді виконана в повному обсязі, підстав для висновку про незаконну бездіяльність не встановлено, а отже відсутні і правові підстави для відшкодування моральної шкоди.
10 вересня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. 
28 жовтня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувані дока від Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві. 
Позиції учасників справи.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування позову зазначив, що підставою для відшкодування шкоди з держави стали незаконна бездіяльність органу досудового розслідування, зокрема неналежне виконання вимог законодавства щодо своєчасного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання заяви про кримінальне правопорушення, тривала відсутність розслідування, у зв`язку з чим зазнав моральної шкоди, кримінальні правопорушення, які мали місце, не були належним чином розслідувані, що призвело до затягування розслідування і порушення його прав на ефективний захист і такі дії призвели до значної шкоди. Позивач просив суд визнати дії органів досудового розслідування незаконними та зобов`язати державу відшкодувати завдану йому шкоду в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Належним чином повідомлена.
Представник відповідача Офісу Генерального прокурора прокурор Смертенюк Д.В. у судовому засіданні просив відмовити в позові, оскільки, позивач не довів неправомірність дій органу досудового розслідування, моральна шкода не підтверджена доказами, оскільки відповідальність держави за шкоду можлива лише за наявності сукупності умов: протиправності поведінки, наявності шкоди та причинного зв`язку, однак позивачами не доведено жодного з цих елементів. 
У судове засідання представник відповідача Державної казначейської служби України не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Із заяви ОСОБА_1 від 11.03.2025 судом встановлено, що позивач звернувся до Офісу Генерального прокурора з повідомленням про скоєння кримінальних правопорушень. Зокрема, позивач заявив, що 13.12.2024 року його сина, ОСОБА_3 , забрали під конвоєм і доставили на Гончарівський полігон, де він перебував до 03.02.2025 року, а ці дії кваліфікує як викрадення людини, грабежу, організації умисного вбивства, торгівлі людьми, повалення конституційного ладу, геноциду, а також мордування та тортур.
З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 18.12.2025 року на запит ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_3 зник на території бойових дій. 
Із листа Офісу Генерального прокурора від 19.03.2025 № 68010-25 підтверджено факт отримання та офіційної реєстрації заяви ОСОБА_1 .
Із листа Офісу Генерального прокурора від 21.03.2025 № 11/4-24608ВИХ-25 встановлено факт направлення заяви за належністю до Спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону та повідомлення заявника про такий порядок розгляду. та визначено процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2025 у справі № 757/15192/25-к зобов`язано уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
Із витягу ЄРДР від 21.05.2025 № 42025000000000412 внесено відомості щодо можливого перевищення службових повноважень військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 146 КК України. Також встановлено, що органом досудового розслідування визначено Святошинське управління поліції ГУНП у м. Києві.
Із листа про направлення витягу з ЄРДР від 22.05.2025, № 11/1/1-362ВИХ-25 встановлено факт направлення заявнику інформації та витягу з ЄРДР.
Із пам`яток про права і обов`язки потерпілого встановлено про вручення її 13.02.2026 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 СВВП №1 Коростенського РУПГУНП в Житомирській області.
Застосовані норми права.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Норми статей 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.
Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. ч.1,5,7 ст. 214 КПК України передбачено обов`язок слідчого або прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування; при цьому передбачено внесення попередньої правової кваліфікації, яка має орієнтовний характер і може змінюватися під час досудового розслідування. Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Відповідно до ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а також передбачено можливість направлення матеріалів за належністю відповідному органу. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ст. 308 КПК України передбачає оскарження недотримання розумних строків , особами, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, які мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 18, ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено спеціальні підстави та порядок відшкодування шкоди державою у випадках незаконного засудження, притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи інших прямо визначених законом процесуальних дій.
Положенням про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" Затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 р. N 6/5/3/41 визначено порядок застосування вказаного закону і визначає випадки, умови та процедуру повного відшкодування майнової та моральної шкоди громадянам, які були незаконно засуджені, притягнуті до відповідальності, піддані запобіжним заходам або іншим процесуальним обмеженням, встановлює перелік видів шкоди (втрачені доходи, майно, штрафи, витрати на правову допомогу, моральна шкода), порядок її обчислення, органи, уповноважені приймати рішення про розмір і виплату компенсації, строки звернення та розгляду заяв, а також гарантує відновлення трудових, житлових, пенсійних та інших прав, зарахування відповідних періодів до трудового стажу й фінансування відшкодування за рахунок державного бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокурора, відшкодовується державою незалежно від вини такого прокурора у порядку, визначеному законом.
Наказом Генерального прокурора № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 роз`яснено судам щодо порядку розгляду справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: що вважається такою шкодою, коли вона підлягає компенсації, які обставини мають бути доведені (факт шкоди, протиправність дій, причинний зв`язок і вина), а також як визначається її розмір. Суд повинен оцінювати ступінь страждань і наслідків, виходячи з принципів розумності та справедливості, і застосовувати норми Конституції, ЦК та спеціальних законів залежно від характеру правовідносин, передбачає підхід до визначення моральної шкоди як втрат немайнового характеру у вигляді фізичних або душевних страждань та визначає критерії оцінки її розміру.
Мотиви і висновки суду.
Суд, аналізуючи матеріали справи та застосовуючи норми чинного законодавства, встановив, що притягнення держави та її посадових осіб до цивільно-правової відповідальності можливе лише за наявності всіх обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення. Це передбачає наявність протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкоди, причинного зв`язку між такою поведінкою і шкодою, а також вини у передбачених законом випадках. 
Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», чітко визначає підстави та умови відповідальності держави за шкоду, завдану у сфері кримінального провадження. 
Згідно з статтею 1174 Цивільного кодексу України обов`язок доведення наявності всіх елементів відповідальності покладається на позивача. 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Офісу Генерального прокурора з повідомленням про скоєння кримінальних правопорушень, серед яких викрадення людини, грабіж, організація умисного вбивства, торгівля людьми, повалення конституційного ладу, геноцид та тортури без наведених конкретних фактичних даних, які б підтверджували наявність ознак кожного з інкримінованих діянь. Заява була зареєстрована в Офісі Генерального прокурора та передана до Спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону. Позивача було проінформовано про цей порядок розгляду. Ухвалою Печерського районного суду було зобов`язано органи прокуратури внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Розслідування було розпочато, що підтверджується відповідними процесуальними діями, зокрема внесенням відомостей до ЄРДР щодо можливого перевищення службових повноважень військовими посадовими особами. Орган досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, що є в межах їх повноважень. 
Щодо доводів позивача про бездіяльність органу досудового розслідування, судом встановлено, що в межах кримінального провадження були вчинені всі передбачені законом процесуальні дії. Зокрема, органи досудового розслідування реагували на звернення позивача, здійснили необхідні процесуальні кроки, а часткове задоволення його скарг не свідчить про наявність системної або триваючої бездіяльності з боку органу досудового розслідування. Також суд звертає увагу на те, що визначення кримінально-правової кваліфікації правопорушень належить виключно до компетенції слідчого та прокурора. Відповідно, незазначення в ЄРДР всіх запропонованих позивачем кваліфікацій правопорушень не може бути підставою для висновку про протиправну бездіяльність органу досудового розслідування.
Щодо моральної шкоди, суд зазначає, що моральна шкода може бути відшкодована лише за наявності всіх елементів цивільно-правової відповідальності в їх сукупності. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість відшкодування моральної шкоди. Позивачі не надали достатніх доказів, які б підтвердили наявність моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями органу досудового розслідування та заявленими стражданнями. Також суд зазначає, що визначення розміру моральної шкоди є похідним від встановлення факту її заподіяння, і лише у разі підтвердження всіх елементів відповідальності суд переходить до оцінки її розміру. Оскільки позивач не довів наявність всіх необхідних елементів для відшкодування моральної шкоди, питання визначення її розміру не є правомірним. Позивачі визначив розмір моральної шкоди у сумі 9 540 000 грн, однак ця сума не була підтверджена жодними об`єктивними критеріями. Страждання позивача, на які він посилається, були викликані обставинами, що стали підставою для звернення до правоохоронних органів, а не діями органів досудового розслідування.
Оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність усіх необхідних елементів для притягнення органу досудового розслідування до цивільно-правової відповідальності не доведений позивачами, тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в позові відмовлено, а позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд 

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора, до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу прокуратури відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд, або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:Офіс Генерального прокурора, ЄРДПОУ 00034051, місце знаходження, Київська обл. м. Київ, вул. Різницька, 13/15.
Відповідач:Державна казначейська Служба, ЄРДПОУ 37567646, місце знаходження: м. Київ, вул. Бастіонна,6.

Суддя         С.В. Олійник