КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/19024/25 Головуючий в суді І інстанції Коваль В.О.
Провадження № 33/824/1604/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Зеленого Дмитра Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Калініченка Бориса Ігоровича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2025 року о 23:20 год у м. Київ, по пр. Голосіївський, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, зміна кольору шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або в закладі охорони здоров`я - відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Калініченко Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, а також припустився порушення норм процесуального права, що зумовило безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Вказує, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, що співробітники поліції проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, а також відсутній висновок результатів медичного огляду. ОСОБА_1 не доставляли у відповідний медичний заклад, що підтверджується відео з боді камер працівників поліції.
Поведінка ОСОБА_1 та намагання втечі від працівників поліції обґрунтована тим, що він на той момент перебував у розшуку ТЦК.
Наголошує, що вказана обставина також підтверджується тим фактом, що після затримання ОСОБА_1 був доставлений не в медичний заклад з метою встановлення або спростування факту його начебто алкогольного сп`яніння, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тому, з точки розу процедури виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за участі працівників поліції, намагання втечі не можна розглядати як відмову від проходження процедури огляду на виявлення ознак сп`яніння.
Також наголошує, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про дату та місце проведення судового засідання, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.
13 березня 2026 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Зеленого Д.О. про відкладення судового засідання у зв`язку із припиненням надання правової допомоги адвокатом Калініченком Б.О . ОСОБА_1 та вступом у справу нового захисника.
В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги, яке відбулось 20 квітня 2026 року, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Зелений Д.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її вимоги.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови адвокат Калініченко Б.І. отримав на свою електронну пошту 04 грудня 2025 року, тоді як з апеляційною скаргою він звернувся 15 грудня 2025 року, тобто в межах десятиденного строку з моменту отримання копії постанови.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску захисником ОСОБА_1 - адвокатом Калініченко Б.І. строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відповідним протоколом та відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер поліцейським та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на боді камеру працівників поліції.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Відеозапис не переривається, здійснювався поліцейськими протягом 02 год. 46 хв., протягом яких ОСОБА_1 не надав своєї згоди на проходження огляду на стан сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права.
Відповідно до ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не лише за керування у стані сп`яніння, але й за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. 
З матеріалів справи, зокрема дослідженого судом відеозапису з боді камер працівників поліції, достовірно встановлено, що під час зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 були наявні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції на законних підставах запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці із використанням спеціального технічного засобу. Натомість ОСОБА_1 не висловив згоди на проходження такого огляду, почав заперечувати його проведення та наполягати на залученні двох свідків.
Під час роз`яснення працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо можливості проведення відповідних процесуальних дій із застосуванням технічних засобів відеофіксації, що виключає обов`язковість залучення свідків, ОСОБА_1 самовільно залишив місце події та почав тікати, чим фактично унеможливив проведення огляду. Після переслідування його було затримано із застосуванням кайданок, однак і надалі він не вчинив жодних дій, спрямованих на проходження огляду у встановленому законом порядку.
За таких обставин поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано розцінена працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому суд враховує, що у розумінні положень ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду може виражатися не лише у прямому словесному запереченні, а й у вчиненні дій, які об`єктивно свідчать про ухилення від його проходження, зокрема залишенні місця проведення огляду.
Посилання захисника на те, що його дії були зумовлені іншими причинами, зокрема побоюванням у зв`язку з перебуванням у розшуку, не спростовують встановленого факту ухилення від проходження огляду, оскільки суб`єктивні мотиви такої поведінки не впливають на кваліфікацію правопорушення та не звільняють особу від обов`язку виконати законну вимогу працівників поліції.
Таким чином, наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи його апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Калініченка Бориса Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Калініченку Борису Ігоровичу пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Калініченка Бориса Ігоровича залишити без задоволення. 
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб