ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 липня 2026 року	Справа №160/10090/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

20.04.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) за період проходження військової служби з 08.03.2022 по 09.01.2025 року, перерахунку та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023, 2024 рік, перерахунку та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік - згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн. встановленого на 01.01.2022 року Законом України № 1928-ІХ, з 01.01.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн. встановленого на 01.01.2023 року Законом України № 2710-ІХ, з 01.01.2024 по 31.12.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2024 року Законом України № 3460-ІХ, з 01.01.2025 по 09.01.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2025 року Законом України № 4059-ІХ; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) за період проходження військової служби з 08.03.2022 по 09.01.2025 року, перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023, 2024 рік, перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн. встановленого на 01.01.2022 року Законом України № 1928-ІХ, з 01.01.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн. встановленого на 01.01.2023 року Законом України № 2710-ІХ, з 01.01.2024 по 31.12.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2024 року Законом України № 3460-ІХ, з 01.01.2025 по 09.01.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2025 року Законом України № 4059-ІХ, з урахуванням виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у період з 08.03.2022 по 09.01.2025. Відповідач протиправно ненараховував та не виплачував йому: грошове забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) за період проходження військової служби з 08.03.2022 по 09.01.2025 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2022, 2023, 2024 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн. встановленого на 01.01.2022 року Законом України № 1928-ІХ, з 01.01.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн. встановленого на 01.01.2023 року Законом України № 2710-ІХ, з 01.01.2024 по 31.12.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2024 року Законом України № 3460-ІХ, з 01.01.2025 по 09.01.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2025 року Законом України № 4059-ІХ, у зв1язку з чим він звернувся до суду. З урахуванням обставин, викладених у позові, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 28 квітня 2026 року суд відкрив провадження у справі №160/10090/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, 13.05.2026 надіслав до суду письмовий відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що нарахування та виплати грошового забезпечення проводилось у межах та відповідності до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Застосування до спірних правовідносин норми, за якою обчислення грошового забезпечення позивачу здійснюється із використанням величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного є протиправним. Факт порушення прав позивача відповідачем відсутній. 
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), проходив слжбу у військовій частині НОМЕР_2 з 08.03.2022 по 09.01.2025, що підтверджується військовим білетом НОМЕР_4 . 
08.04.2026 позивач звернувся до відповідача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення. 
17.04.2026 Відповідач надав лист в якому зазначив, що підстав для здійснення перерахунку позивачеві грошового забезпечення не має. 
Позивач вважає, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) за період проходження військової служби з 08.03.2022 по 09.01.2025 року, перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023, 2024 рік, перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн. встановленого на 01.01.2022 року Законом України № 1928-ІХ, з 01.01.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн. встановленого на 01.01.2023 року Законом України № 2710-ІХ, з 01.01.2024 по 31.12.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2024 року Законом України № 3460-ІХ, з 01.01.2025 по 09.01.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. встановленого на 01.01.2025 року Законом України № 4059-ІХ, чим порушив його законне право, у зв`язку з чим звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, а також доводам відповідача у відзиві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне забезпечення, яке включає грошове забезпечення, що виплачується у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядок визначення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 4 постанови №704 у первісній редакції було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, але не менше 50 відсотків мінімальної заробітної плати, на відповідний тарифний коефіцієнт.
У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 до пункту 4 постанови №704 було внесено зміни, якими передбачено застосування як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №826/6453/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яким були внесені відповідні зміни до пункту 4 постанови №704.
Верховний Суд у постановах від 10.11.2021 у справі №240/2947/21, від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 та від 12.09.2023 у справі №500/1813/22 дійшов висновку, що після скасування пункту 6 постанови №103 застосуванню підлягає пункт 4 постанови №704 у редакції, яка передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення тарифного коефіцієнта на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня відповідного календарного року.
При цьому Верховний Суд наголосив, що застосування прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 як незмінної величини не відповідає актам вищої юридичної сили, оскільки законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлювалися інші розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 внесено зміни до пункту 4 постанови №704, якими встановлено інший порядок визначення розрахункової величини.
Зазначені зміни набрали чинності 20.05.2023, а тому саме з цієї дати при визначенні складових грошового забезпечення військовослужбовців застосуванню підлягає пункт 4 постанови №704 у новій редакції.
Відповідно до принципу дії нормативно-правових актів у часі, передбаченого статтею 58 Конституції України, правовідносини мають оцінюватися за законодавством, чинним на момент їх виникнення.
У період з 08.03.2022 по 31.12.2022 діяла редакція пункту 4 постанови №704, яка з урахуванням висновків Верховного Суду підлягала застосуванню із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у розмірі 2481,00 грн.
Таким чином, застосування відповідачем при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням величини прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 призвело до неправильного визначення розміру грошового забезпечення позивача.
У період з 01.01.2023 по 19.05.2023 також діяла редакція пункту 4 постанови №704 до внесення змін постановою №481.
Враховуючи правові висновки Верховного Суду у справі №500/1813/22, відповідач мав застосувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у розмірі 2684,00 грн.
Отже, бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 08.03.2022 по 19.05.2023 є протиправною.
Щодо періоду з 20.05.2023 по 09.01.2025, суд зазначає, що з 20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №481, якою змінено положення пункту 4 постанови №704.
Відповідно, правові підстави для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки, відсутні.
Посилання позивача на необхідність застосування прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 не ґрунтуються на чинному нормативному регулюванні, оскільки на момент проходження ним служби у відповідній частині періоду вже діяла нова редакція пункту 4 постанови №704.
За таких обставин позовні вимоги в частині періоду з 20.05.2023 по 09.01.2025 задоволенню не підлягають.
Щодо вимог про перерахунок надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, премії, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Суд зазначає, що зазначені виплати є похідними від розміру грошового забезпечення військовослужбовця.
Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №120/8603/21-а зазначив, що у разі встановлення неправильного визначення посадового окладу та окладу за військовим званням підлягають перерахунку також ті складові грошового забезпечення, розмір яких залежить від зазначених величин.
Таким чином, за період, у якому встановлено протиправність дій відповідача, підлягають перерахунку всі види грошового забезпечення позивача, визначення яких здійснюється із застосуванням посадового окладу та окладу за військовим званням.
При цьому такий перерахунок має бути проведений з урахуванням фактично виплачених сум.
З огляду на викладене суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 19.05.2023 та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок і виплату.
У задоволенні позовних вимог за період з 20.05.2023 по 09.01.2025 слід відмовити.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно достатті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору судом не розглядається. Інші судові витрати позивачем не заявлено.
Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВІИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення, зокрема посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, премії, а також виплат, розмір яких залежить від складових грошового забезпечення) за період з 08 березня 2022 року по 19 травня 2023 року включно, із застосуванням при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, премії), а також перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, які визначаються виходячи з розміру грошового забезпечення, за період з 08 березня 2022 року по 19 травня 2023 року включно, із застосуванням: з 08 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року – прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»; з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року – прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»; з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті заявлених позовних вимог – відмовити.
Розподял судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук