Справа № 710/635/26 Провадження № 2/710/678/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ТАЙГЕР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Тайгер Фінанс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 30936248 від 18.12.2024 в сумі 20193,58 грн
В обґрунтування позову зазначено, що 18.12.2024 між товариством та відповідачем був укладений кредитний договір № 30936248, згідно з умовами якого відповідач отримав 4000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач не виконав свої зобов`язань перед кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість, що становить 20193,58 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 4000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків – 13593,58 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 600,00 грн, прострочена заборгованість за штрафами – 2000,00 грн.
24.04.2026 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив проводити розгляд справи без участі позивача (представника позивача), не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся належним чином, з урахуванням приписів п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України.  Відзив не подавав.
Згідно з ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
06.07.2026 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.10.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Тайгер Фінанс» зареєстроване як юридична особа 23.10.2024, ідентифікаційний код юридичної особи – 43561909, основний вид економічної діяльності 64.99 – надання інших фінансовитх послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у. (основний). 
18.12.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія Тайгер Фінанс» і ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 30936248 в електронній формі.
Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором vQi8ns8v.
Відповідно до умов кредитного договору № 30936248 кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4000,00 грн; строк кредитування - 360 календарних днів (дата повернення кредиту – 13.12.2025); тип процентної ставки за договором: фіксована, денна процентна ставка: 0,99%. Пільгова процентна ставка за користування кредитом становить 0,8 відсотків в день (п.1.5.1 договору). Комісія за надання кредиту – 15% від суми кредиту, що складає 600,00 грн (п.1.5.2 договору). За користування кредитом нараховуються відсотки на умовах пільгової процентної ставки – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,8% за 1 (один) користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду, що становить 30 календарних днів (18.12.2024 по 17.01.2025). Після закінчення строку пільгового періоду, нараховується стандартна процентна ставка у розмірі 0,96% за 1 (один) користування кредитом (18.01.2025 по 13.12.2025) (п.2.2.3 договору).
18.12.2024 ОСОБА_1 також підписано графік платежів за договором про споживчий кредит № 30936248 від 18.12.2024, що є додатком 1 до договору та паспорт споживчо кредиту .
Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
Факт перерахування кредитних коштів за договором №30936248 від 18.12.2024 підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім»: транзакція №1528209238; сума: 4000,00 грн; дата виконання платіжної операції: 18.12.2024 11:26; номер картки: НОМЕР_2 ; статус: виконано; призначення платежу: «видача кредитних коштів». 
Згідно з відомостями про отримання грошових коштів та про щоденні нарахування та погашення, станом на 12.12.2025 залишок суми за договором №30936248 від 18.12.2024, становить 4000,00 грн за тілом кредиту, за процентами – 13593,58, штраф – 2000,00 грн, комісія – 600,00 грн.
02.03.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Тайгер Фінанс» направило письмову притензію № 1026/24105356 ОСОБА_1 щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Положеннями частин 1,3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано , внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту, розмір якого відповідачем не спростований, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача в сумі 18193,58 грн. 
Щодо стягнення заборгованості за штрафами у розмірі 2000,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з відомостями про отримання грошових коштів та про щоденні нарахування та погашення штраф нарахований 19 та 28 січня 2025 року.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями частини 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Поряд з тим, відповідно до пункту 18 розділу « Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення штрафу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі.
Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2662,40 грн, відповідно до платіжної інструкції №1061 від 19.03.2026, пропорційно до задоволених вимог (90,09%) у розмірі 2398,71 грн.
Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Нормами частинами 2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги № 0207 від 02.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Тайгер Фінанс» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, ОСОБА_2 ; акт наданих послуг №1026 від 09.03.2026, згідно з яким, сума наданих послуг, відповідно до договору про надання правової допомоги, складає 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг до акту № 1026 від 09.03.2026, згідно з яким, загальний витрачений час за надані послуги складає 6 год. 30 хв.;ордер на надання правової допомоги серія ВС № 1412829 адвоката Усенка М.І., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 Усенко М. І. від 29.09.2012.
Вказані докази витрат на правову допомогу є належними та достатніми.
Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам та становлять 7207,20 гривень (90,09 %).
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265,280-283, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ТАЙГЕР-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 30936248 від 18.12.2024 у розмірі 18193,58 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ТАЙГЕР-ФІНАНС» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2398,71 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 7207,20 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України до Черкаського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ТАЙГЕР-ФІНАНС», зареєстроване: вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 79000, ЄДРПОУ 43561909.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3  (вказаний в позовній заяві).

Суддя О.В. Щербак