Справа №949/392/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року    м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Оболонкова Юлія Вікторівна через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 02.09.2024-100000889 від 02 вересня 2024 року у загальному розмірі 9880,00 грн., з яких: 4000,00 грн. — заборгованість за основною сумою кредиту; 3080,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитом; 200,00 грн. — комісія за надання кредиту; 600,00 грн. — комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 2000,00 грн. — неустойка. Також представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02.09.2024-100000889, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 98 днів з датою повернення кредиту 08 грудня 2024 року. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії та інші платежі у строки та на умовах, визначених договором. Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується документами про перерахування коштів від 02 вересня 2024 року. У свою чергу відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим кредитні кошти, проценти, комісії та неустойку не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість.
У позовній заяві представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розміщене оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик (а.с. 25), в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 02 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 02.09.2024-100000889 (кредитної лінії).
Згідно з пунктом 1.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти): «Дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (в подальшому – Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України».
Згідно з пунктом 2.1 оферти: «Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію"».
Згідно з пунктом 2.2 оферти: «Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті».
Згідно з пунктом 3.1 оферти: «За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором)».
Згідно з пунктом 3.2 оферти: «Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор».
Згідно з пунктами 3.3.1–3.3.8 оферти дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до Заявки кредитного договору № 02.09.2024-100000889 від 02 вересня 2024 року Позичальнику надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту - 02.09.2024; сума кредиту - 4000,00 грн.; строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 08.12.2024; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування, строку виплати кредиту та строку договору не передбачена; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом протягом перших чотирьох чергових періодів користування кредитом; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісія за надання кредиту - 5 % від суми кредиту, що дорівнює 200,00 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 200,00 грн. у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; неустойка - 40,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Заявкою також визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 4208,06 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 7880,00 грн., загальні витрати за споживчим кредитом - 3880,00 грн., денна процентна ставка - 0,99 %, а спосіб ідентифікації та верифікації споживача визначено як отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.
Згідно з графіком платежів, який є складовою кредитного договору, перший черговий платіж у розмірі 760,00 грн. включав 560,00 грн. процентів та 200,00 грн. комісії за надання кредиту, другий, третій та четвертий чергові платежі у розмірі по 760,00 грн. кожен включали по 560,00 грн. процентів та по 200,00 грн. комісії за обслуговування кредитної заборгованості, п`ятий і шостий чергові платежі у розмірі по 280,00 грн. кожен включали проценти, а сьомий черговий платіж у розмірі 4280,00 грн. включав 280,00 грн. процентів та 4000,00 грн. суми кредиту, з кінцевою датою платежу 08.12.2024.
З матеріалів справи вбачається, що з метою укладення кредитного договору відповідач пройшов електронну ідентифікацію, заповнив заявку на отримання кредиту, зазначив свої персональні дані, обрав конкретні умови кредитування, зокрема суму кредиту у розмірі 4000,00 грн. та строк користування кредитом 98 днів, а також підтвердив ознайомлення з умовами договору, паспортом споживчого кредиту та правилами надання фінансових кредитів.
Ідентифікація відповідача під час укладення договору підтверджується інформацією, отриманою з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача, відповідно до якої ідентифікація здійснювалася через Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», а отримані дані містять відомості про позичальника ОСОБА_1 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, реєстрацію місця проживання, а також дані документа, що ідентифікує особу.
Підписання Позичальником Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки, Паспорта споживчого кредиту та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) здійснено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором E237. У відповіді про прийняття пропозиції (акцепті) Позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 02.09.2024-100000889 від 02.09.2024, з якими він попередньо уважно ознайомився, а також зазначив: «Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення): E237».
Подання відповідачем заявки та вчинення дій, спрямованих на прийняття умов оферти, відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», є акцептом пропозиції про укладення кредитного договору, а підтвердження такого акцепту здійснено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин вважається підписаним у разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, кредитний договір № 02.09.2024-100000889 від 02 вересня 2024 року є укладеним належним чином, містить усі істотні умови договору споживчого кредиту, а волевиявлення відповідача на його укладення підтверджується поданням заявки, акцептом пропозиції та використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження виконання Кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором позивачем надано лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» вих. № 1-2602 від 26 лютого 2026 року, відповідно до якого між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, а відповідно до зазначеного договору 02.09.2024 о 14:58:11 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта у сумі 4000,00 грн., номер картки 5168745173048239, номер транзакції в системі iPay.ua - 497937031, призначення платежу: «Видача за договором кредиту №02.09.2024-100000889».
Вказані відомості узгоджуються з умовами кредитного договору, у якому зазначено реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 5168-74XX-XXXX-8239, тобто з карткою, на яку, за інформацією платіжної установи, фактично здійснено перерахування кредитних коштів.
Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши грошові кошти відповідачу на банківську картку, реквізити якої були зазначені під час оформлення заявки на отримання кредиту та укладення кредитного договору.
Разом із тим, матеріалами справи встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у передбачений договором строк грошові кошти та нараховані проценти, комісії і неустойку у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим допустив порушення строків виконання грошових зобов`язань, визначених умовами договору.
Як убачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем обліковується заборгованість за кредитним договором № 02.09.2024-100000889 від 02 вересня 2024 року у загальному розмірі 9880,00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. — основний борг; 3080,00 грн. — проценти; 200,00 грн. — комісія за надання кредиту; 600,00 грн. — комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 2000,00 грн. — неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 02.09.2024 по 08.12.2024.
Оцінюючи вимогу про стягнення комісій, суд враховує, що такі платежі прямо визначені у Заявці та графіку платежів, підписаних відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, їх розмір є фіксованим, був відомий позичальнику на момент укладення договору, включений до загальної вартості кредиту та не змінювався в односторонньому порядку. Відповідач не подав доказів того, що зазначені комісії не були погоджені ним під час укладення договору, що вони нараховані поза межами договору або що вони стосуються платежів, які за законом кредитодавець зобов`язаний надавати споживачу безоплатно.
Оцінюючи вимогу про стягнення неустойки у розмірі 2000,00 грн., суд враховує, що Заявкою передбачено неустойку у розмірі 40,00 грн. за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, а пунктом 9.1 договору визначено, що у разі несплати кредиту, процентів або комісій у встановлені договором строки сума відповідних зобов`язань з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, і у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту або несплати нарахованих процентів чи комісій до позичальника може бути застосована неустойка згідно з пунктом 7.6 кредитного договору.
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» до кредитів за договорами, загальний розмір кредиту за якими не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, застосовуються вимоги цього Закону з особливостями, визначеними цією нормою, у тому числі з урахуванням статті 21 цього Закону. 
Згідно з частиною третьою статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Заявлена до стягнення неустойка у розмірі 2000,00 грн. не перевищує встановленого законом граничного розміру відповідальності за договором про споживчий кредит, оскільки відповідач отримав за договором 4000,00 грн., а розмір заявленої неустойки є меншим за суму отриманого кредиту та не перевищує подвійної суми, одержаної споживачем за договором. Підстав для зменшення неустойки судом не встановлено, оскільки відповідач не подав відзиву, не навів заперечень щодо її розміру, не довів наявності обставин, які б свідчили про очевидну неспівмірність неустойки наслідкам порушення зобов`язання, а позивач заявив її до стягнення в межах договірних умов та закону.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується як співвідношення загальних витрат за споживчим кредитом до загального розміру кредиту, поділене на строк кредитування у днях та помножене на 100 відсотків, а згідно з частиною п`ятою цієї статті максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. У кредитному договорі зазначено денну процентну ставку 0,99 %, яка не перевищує встановленого законом максимального розміру.
Поданий розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, альтернативного розрахунку чи доказів неправильності визначення її розміру суду не надано, а також відсутні докази повного або часткового погашення заборгованості чи припинення зобов`язання з інших підстав, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав сумніватися у достовірності та обґрунтованості визначеного позивачем розміру боргу.
Таким чином, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у визначений договором строк грошові кошти, проценти, комісії та неустойку не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість, що є підставою для її стягнення у судовому порядку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно з частинами першою та третьою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що будь-який договір, укладений на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, відповідає письмовій формі правочину.
Особливості укладення договорів в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість сторін, оформлена в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором — дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі або вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним, зокрема, у разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий правочин за правовими наслідками прирівнюється до правочину, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму.
Відповідно до частини першої статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо позикодавцем є юридична особа, — незалежно від суми.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання процентів, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що відповідач, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, порушив строки та порядок повернення кредитних коштів і сплати передбачених договором платежів, а надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення договору, ідентифікацію відповідача, перерахування йому кредитних коштів, погодження істотних умов договору та розмір заявленої заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього на користь позивача всієї суми заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Оскільки при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76–81, 89, 128, 133, 141, 247, 259, 263–265, 280–284 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 15, 205, 207, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 3, 8, 21 Закону України «Про споживче кредитування», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.09.2024-100000889 від 02 вересня 2024 року у загальному розмірі 9880,00 грн. (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), з яких: 4000,00 грн. — заборгованість за основною сумою кредиту; 3080,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 200,00 грн. — комісія за надання кредиту; 600,00 грн. — комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 2000,00 грн. — неустойка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 12 квітня 2018 року органом 5617, строк дії до 12 квітня 2028 року, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області Оборонова І.В.