Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/1249/26 
Провадження №2-а/552/35/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

01.05.2026  Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого – судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Департамент патрульної поліції, 
відповідач – інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Олефіренко Олексій Сергійович, 
представник відповідачів – Каліновська Олеся Григорівна,

розглянувши адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Олефіренка Олексія Сергійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасування постанови.
В поданій до суду заяві посилався на те, що 03 лютого 2026 року відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6610387, відповідно до якої 03 лютого 2026 року о 21:11:14 водій керував автомобілем МАZDА СХ-5, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим водійських прав, чим порушив п.2.1. ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із зазначеною постановою позивач не погоджується в повному обсязі, вважає її протиправною, а отже такою, що підлягає скасуванню, а адміністративна справа підлягає закриттю.
Зазначив, що оскаржувана постанова є наслідком незаконних дій відповідача.
Жодних інших постанов про порушення Правил дорожнього руху відносно позивача складено не було, що свідчить про те, що позивачем не було порушено норми ПДР, автобус не має технічних несправностей, або їх очевидних ознак, інші підстави для зупинки, визначені законом, також не мали відношення до позивача.
Така позиція позивача узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019р. у справі №686/11314/17. ВС зазначив, що оскільки відповідачем (патрульним поліцейським) належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, яке передувало зупинці і вимозі пред`явлення документів для перевірки, тому суд погоджується і вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України.
Позивач стверджує, що у відповідачів відсутні належні та допустимі докази щодо факту керування транспортним засобом.
Тому, посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, Чуваєв О.С. просив суд постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 03.02.2026 р., винесену поліцейським, старшим лейтенантом поліції інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Олефіренком Олексієм Сергійовичем про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (а.с. 10).

Представник відповідачів Каліновська О.Г. надала суду відзив на позов, у якому зазначила, що проти адміністративного позову заперечує в повному обсязі. 
Зазначила, що 03.02.2026 о 21 год. 11 хв. у м.Полтава, площа Павленківська, 8, водій автомобіля «МАZDА СХ-5», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в зустрічному напрямку до автомобіля патрульної поліції, приближаючись до нього, різко змінив напрямок руху та здійснив повну зупинку транспорту з вимкненням двигуна.
Даний маневр водія став для працівникам поліції підставою вважати, що водій, можливо вчиняє адміністративне правопорушення, оскільки така поведінка притаманна водіям в алкогольному сп`янінні, або ж водіям, позбавленим права керування чи не маючи права керування тощо.
Факт руху автомобіля та керування ним саме позивачем було зафіксовано працівниками патрульної поліції на автомобільний реєстратор.
Підійшовши до припаркованого автомобіля, працівники поліції встановили особу водія. Ним виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами перевірки даної особи по національних базах даних МВС України було встановлено, що ОСОБА_1 постановою Октябрського (наразі - Шевченківського) районного суду м.Полтава від 19.12.2024 (набрало законної сили 17.07.2025) притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП (керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння) - накладено штраф у розмірі 17000, 00 грн. та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік (справа №554/10825/24).
Окрім того, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.03.2025 (набрало законної сили 19.09.2025) останнього ще раз було притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП (керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння) - накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік (справа №554/7641/24).
Відповідно до змісту вищевказаних судових рішень, в судових засіданнях позивач був присутній особисто, а також оскаржував дані постанови суду в апеляційній інстанції, проте безрезультатно.
Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови 03.02.2026 ОСОБА_1 , мав статус особи позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів постановою суду, яка набрала законної сили.
Під час розгляду адміністративної справи прав позивача порушено не було. 
Тому, зазначаючи, що позивач у повній відповідності до вимог закону притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, просила в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.
Також ухвалою суду від 30 квітня 2026 року клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін залишено без розгляду як таке, що подано з пропуском встановленого законом строку.
Інших заяв по суті справи або клопотань учасники справи суду не подавали.

Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено дослідженими по справі доказами, 03 лютого 2025 року інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Олефіренком Олексієм Сергійовичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №6610387 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 03 лютого 2025 року о 12 год. 28 хв. в м. Полтаві, площа Павленківська, 8, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, позбавлений Шевченківським районним судом м. Полтави від 17.07.2025, керував транспортним засобом, чим порушив Постанову КМУ 340, ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та пункт 2.1.а. Правил дорожнього руху України.
Вказаною постановою позивач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн (а.с. 3). 
Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України).
Згідно пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис адміністративного правопорушення.
Зазначеним відеозаписом зафіксовано факт руху, зміни напрямку руху та зупинки транспортного засобу.
Також на відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції зафіксовано як інспектор поліції пред`явив позивачу докази керування ним транспортним засобом, а саме – відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля.
При цьому ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом визнавав, пояснюючи, що він лише переїхав «від того входу до цього» та що він «з цього місця перепапркувася туди».
Таким чином судом встановлено, що 03 лютого 2026 року о 21 год. 11 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАZDА СХ-5, д.н.з. НОМЕР_1 .
При цьому для встановлення факту керування не має значення відстань, яку проїхав транспортний засіб під керуванням водія, позбавленого права керування. 
З початком руху транспортного засобу під керуванням водія, позбавленого права керування, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У ході судового розгляду також встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави (назва суду після перейменування – Шевченківський районний суд м. Полтави) від 19 грудня 2024 року, яка набрала законної сили 17 липня 2025 року, у справі № 554/10825/24 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року, яка набрала законної сили 19 вересня 2025 року, у справі № 554/7641/24 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Отже, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене, на момент винесення оскаржуваної постанови від 03 лютого 2026 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в силу постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2024 року, яка набрала законної сили 17 липня 2025 року, у справі № 554/10825/24, та постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року, яка набрала законної сили 19 вересня 2025 року, у справі № 554/7641/24.
Положення ст. 317 КУпАП пов`язують факт позбавлення особи права керування транспортним засобом саме із набранням законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, у ході судового розгляду не спростовано факт керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
В задоволенні позову необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Олефіренка Олексія Сергійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
відповідач – Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646,
відповідач – інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Олефіренко Олексій Сергійович, адреса: Полтавська обл., Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременччуцька, 2В.

Повне судове рішення складено 01.05.2026.

Головуючий       О.А.Самсонова