Справа № 182/3865/25
Провадження № 2/0182/1313/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем УКРАЇНИ

07.05.2026  м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополя цивільну справу за позовом адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
В обгрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що з 29 вересня 2012 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який, на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року, було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач як батько дитини участі в матеріальному забезпеченні сина не приймає та не приймав. 27.03.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області видав судовий наказ про примусове стягнення аліментів на утримання сина, який перебуває на виконанні у Нікопольському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Проте, на день складення позовної заяви, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить суму в 66 349 грн. 06 коп., яка відповідачем не сплачується. Її довірителька з початком повномасштабного вторгнення була змушена переїхати до м.Івано-Франківська разом з дитиною, де зараз й перебуває та як мати піклується про сина. Всупереч вимогам закону, відповідач як батько дитини не виконує своїх обов`язків по відношенню до свого син6а, не дбає про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Батько не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, а це негативно впливає на його фізичний розвиток як складник виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, потрібному для його нормального самоусвідомлення; не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для здобуття освіти. Син ОСОБА_4 не знає свого батька, оскільки він, майже, не приходив до нього, коли родина проживала в м.Нікополі, та не піклувався про нього, він для нього чужа людина. Відповідач працював за кордоном, рідко повертався додому, з дитиною проводив мало часу. З 2021 року відповідач жодного разу не зустрічався з сином та не проявляв уваги до спілкування у телефонному режимі. Останні 3 роки він, навіть, не вітає сина з його Днем народження. Тому, на підставі викладеного, представник позивача звернулась до суду та просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, при цьому, від адвоката Яремчук Л.В. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та на задоволенні позову наполягають (а.с.57).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за адресою його місця реєстрації та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48).
Представники третьої особи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не прибули, при цьому, від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.49, 58). 

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що свідчить актовий запис № 757, складений 15 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). У відповідності до вищевказаного актового запису, батьками дитини є позивачка по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до довідок та актів, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі - та перебуває на її утриманні і забезпеченні. З поданих документів вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває повністю її утриманні, позивачка весь час піклується про сина, виховує його, матеріально забезпечує всім необхідним, відповідно віку дитини, піклується про духовний та фізичний розвиток тощо. Відповідач же як батько дитини аліменти не сплачує, життям дитини не цікавиться. Рішенням виконавчого комітеу Івано-Франківської міської ради та рішенням Служби у справах дітей Нікопольської міської ради було затверджено висновки про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38-41, 51-54). 

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в Постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про його фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що, при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно ст.169 СК України, він має право звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 51 Конституції України, 12-13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.164-165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд-
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	І.  О.  Кобеляцька-Шаховал