ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026	Справа № 910/240/26	

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; код ЄДРПОУ: 35917061)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 30; код ЄДРПОУ: 21638497)
про стягнення коштів,
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 30; код ЄДРПОУ: 21638497)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; код ЄДРПОУ: 35917061)
про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг за договором,
у складі суду судді Погрібної С.В.
за участю секретаря судового засідання Левчук В.С.
представники сторін згідно протоколу судового засідання.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (далі - позивач за первісним позовом / відповідач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (далі - відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом) про стягнення 19 578 120,69 грн - боргу, 2 578 399,50 грн - інфляційні втрати, 835 602,95 грн - 3 % річних та 324 878,15 грн - пені за Договором №97/00606Н від 06.06.2011.
Ухвалою суду від 14.01.2026 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час на усунення недоліків.
20.01.2026 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, яка прийнята судом.
Ухвалою суду від 26.01.2026 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.02.26 о 14:00 год.
09.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" надійшов відзив на первісний позов (вх. № 07-11/10016/26) та зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеонбуд" про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг за договором №97/0606Н від 06.06.2011, що підлягали оплаті ТОВ "Телестудія "Служба інформації" за період з 01.01.2023 по 03.01.2026, шляхом її зменшення на 23 317 001,29 грн. та стягнення судового збору у розмірі 3 328,00 грн.
12.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (відповідач за зустрічним позовом) надав заперечення на зустрічну позовну заяву (вх. №07-11/10016/26) та 16.02.2026 надав відповідь на відзив за первісним позовом (вх. № 07-11/11871/26).
Ухвалою суду від 23.02.2026 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання, призначене на 17.02.2026 о 14:00 год., не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, наступне підготовче засідання призначене на 03.03.26 о 16:30 год. 
24.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" надало до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 07-11/14301/26).
Ухвалою суду від 23.02.2026 судом було залишено без руху зустрічну позовну заяву та надано час на усунення недоліків.
26.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви
02.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (відповідач за зустрічним позовом) надав письмові пояснення на заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" на відповідь на відзив від 24.02.2026 (вх. № 07-11/15975/26).
Ухвалою суду від 03.03.2026 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом та призначено засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом.
03.03.2026 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 24.03.2026, у зв`язку з наданням часу представнику відповідача ознайомитися з ухвалою суду від 03.03.2026.
13.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) надав до суду відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (вх. № 07-11/19594/26).
Ухвалою суду від 26.03.2026 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання, призначене на 24.03.2026 о 14:30, не відбулось у зв`язку з повітряною тривогою у м. Києві, наступне підготовче засідання призначене на 31.03.26 о 15:30 год. 
31.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) подав до суду клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження (вх. № 07-11/24965/26) та заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Кабінет Міністрів України (вх. № 07-10/4823/26).
Ухвалою суду від 31.03.2026 відмовлено у залученні Кабінету Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом, відмовлено у продовженні строку проведення підготовчого провадження, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 29.04.26 об 11:00 год.
24.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 07-10/6292/26) та (вх. № 07-10/6306/26), яке ухвалою суду від 29.04.2026 залишене без задоволення.
В обґрунтування первісного позову зазначено, що 06.06.2011 між сторонами укладено Договір № 97/0606Н, відповідно до умов якого ТОВ «ЗЕОНБУД» зобов`язалося надавати ТОВ "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" телекомунікаційні послуги з розповсюдження у цифровому форматі (стандарти DVB-Т2 / МЗУП-4) телевізійних програм Телеканалу «НТН». Водночас, відповідач за первісним позовом належним чином не виконує умови зазначеного договору, внаслідок чого має заборгованість перед ТОВ «ЗЕОНБУД» за надані останнім послуги у розмірі 19 578 120,69 грн.
Також на зазначену суму заборгованості нараховані 3% річних, пеня та інфляційні втрати.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення первісних позовних вимог, зазначив, що у період дії воєнного стану діяльність ТОВ «ЗЕОНБУД» має не виключно договірний, а публічно-правовий характер, спрямований на реалізацію державної політики у сфері інформаційної безпеки. 15.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1026-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», яким Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну РРТ) було виділено 131,4 млн грн для забезпечення сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення; безперебійної трансляції телеканалів у МХ-1, МХ-2, MX-З, МХ-5 та цілодобового моніторингу ефірної мережі та обладнання. Таким чином, фінансування відповідних послуг здійснювалося за рахунок коштів Державного бюджету, що ставить під сумнів правомірність подвійного стягнення оплати з телерадіоорганізацій. Позивач не довів, що заявлена ним до стягнення заборгованість: не була покрита бюджетними коштами та стосується послуг, які не фінансувалися державою. Рішенням НКЕК від 18.09.2024 № 494 офіційно надано висновок про невідповідність тарифів, у тому числі тарифів ТОВ «ЗЕОНБУД», принципам економічної обґрунтованості; об`єктивності та недискримінації ціноутворення у сфері електронних комунікацій. Це рішення має преюдиційне значення для оцінки правомірності дій позивача, оскільки воно прямо підтверджує, що тарифи не могли бути затверджені регулятором та відповідно, не набули статусу допустимих до застосування, а отже будь-які нарахування за такими тарифами є неправомірними.
Відповідач за первісним позовом також не визнає вимоги по стягненню інфляційних втрат, 3% річних та пені, оскільки вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності. Зважаючи на відсутність доказів завданих позивачу збитків, компенсаційний характер неустойки, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, пропорційності та співмірності, існують підстави для зменшення розміру штрафних санкцій на 100 відсотків.
ТОВ «ЗЕОНБУД» у відповіді на відзив на первісний позов зазначило, що твердження відповідача є безпідставним та не відповідають принципам господарського судочинства. Ні в Указі Президента України № 151/2022 від 19.03.2022, ні в Розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1026-р від 15.11.2022 мова жодним чином не йде про виділення коштів телеканалам, чи необхідність проведення будь-якого перерахунку, оскільки ці кошти виділялися для забезпечення сталості цифрових телемереж, резервуванню основних ланок цифрового мовленням, охорону об`єктів цифрового мовлення. Пунктом 1 Розпорядження № 1026-р чітко визначено суб`єкта отримання державної допомоги, а саме Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення) на нову бюджетну програму "Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення". Більше того, державна допомога виділялася виключно на 2022 рік, а предметом позову є стягнення заборгованості за період з 01.01.2023 по 31.12.2025.
Щодо твердження відповідача про невідповідність тарифів ТОВ «ЗЕОНБУД», позивач за первісним позовом зазначив, що 23.05.2024 рішенням № 1686 Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення затвердила Порядок розробки та затвердження Максимально граничних тарифів на послуги постачальників електронних комунікаційних послуг для потреб мовлення з використанням радіочастотного спектра. До 23.05.2024 тарифи ТОВ «ЗЕОНБУД» не підлягали державному регулюванню, оскільки не був прийнятий відповідний Порядок. 17.12.2024 Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення направила ТОВ «ЗЕОНБУД» висновок Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку про відповідність тарифів на послуги постачальника електронних комунікаційних послуг для потреб мовлення з використанням радіочастотного спектра принципам економічної обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, а також принципам ціноутворення у сфері електронних комунікацій, прийнятий рішенням НКЕК від 11.12.2024 № 756. Таким чином, тарифи ТОВ «ЗЕОНБУД», які застосовуються під час обрахунку вартості послуг є такими, що відповідають принципам економічної обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, а також принципам ціноутворення у сфері електронних комунікацій. Жодних зауважень чи заперечень за період спірної заборгованості з 01.01.2023 по 09.01.2026 за Договором щодо вартості наданих послуг чи «невідповідність» тарифів відповідач не надсилав на адресу позивача.
В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 19.03.2022 Указом Президента України № 151/2022 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про нейтралізацію загроз інформаційній безпеці України» (надалі - Рішення). 15.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1026-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», яким Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну РРТ) було виділено 131,4 млн, гривень для забезпечення: сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5; цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку. Згодом ці кошти були перераховані на рахунок концерну РРТ до складу якого згідно з Указом Президента України № 151/2022 було включено ТОВ «Зеонбуд».
У 2023 році ТОВ «Зеонбуд» звернулося до Господарського суду м. Києва з вимогою зменшення вартості наданих послуг на суму 131 400 00,00 грн та зобов`язати Концерн РРТ провести перерахунок вартості послуг за Договором №4-651 від 20.12.2021, укладений між ТОВ «Зеонбуд» та Концерном РРТ. Рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/11952/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, зобов`язано Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення здійснити перерахунок вартості послуг за договором №4-651 від 20.12.2021, що підлягали оплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеонбуд», шляхом зменшення вартості на 131 288 150,00 грн. Предметом Договору №4-651 від 20.12.2021 є надання відповідачем цілодобово сім днів на тиждень телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування та зберігання телекомунікаційного обладнання замовника, що входять до складу багатоканальних телемереж МХ1, МХ2, МХЗ, МХ5, та переліку послуг, які надаються відповідачем за Договором, а тому суд дійшов висновку, що склад послуг за Договором відповідає предмету та меті державного фінансування за бюджетною програмою 6641700 «Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», що включала, зокрема, стале функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5 та цілодобовий моніторинг ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку. В свою чергу, між ТОВ «Зеонбуд» та ТОВ «Телестудія «Служба інформації» було укладено договір № 97/0606Н від 06.06.2011, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язаний надавати відповідачу телекомунікаційні послуги з розповсюдження у цифровому форматі (стандарти DVB-T2 / MPEG-4) телевізійних програм телеканалу НТН. Телеканал НТН здійснює мовлення в MX2, тобто предмет договору між позивачем та відповідачем повністю збігається з метою державного фінансування за бюджетною програмою 6641700, а саме «Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», що включала, зокрема, стале функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5 та цілодобовий моніторинг ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексуваппя, супуншкових і наземних каналів зв`язку. Після того як рішення по справі № 910/11952/23 вступило в законно силу ТОВ «Зеонбуд» фактично змогло отримати державну підтримку в умовах військового стану на підставі Розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1026-р від 15.11.2022 «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення» та списати заборгованість перед Концерном РРТ у розмірі 131 288 150 грн.
Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат за зустрічним позовом складається з витрат на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 100 000,00 грн.
Відповідач за зустрічним позовом, заперечуює проти задоволення зустрічних позовних вимог, зазначивши, що в зустрічному позові ТОВ «Телестудія «Служба інформації», як на підставу позову та в його обґрунтування позову, посилається на Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1026-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», яким на 2022 рік Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення) було виділено 131,4 млн гривень. Однак, фінансування виділялося виключно на 2022 рік і не ТОВ «ЗЕОНБУД», а Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. ТОВ «ЗЕОНБУД» у первісному позові не включав 2022 рік до складу заборгованості, хоча ТОВ «Телестудія «Служба інформації» до серпня 2022 року взагалі не оплачував послуги, а з серпня оплачував лише 50% вартості послуг, а відтак має заборгованість і за 2022 рік. Твердження ТОВ «Телестудія «Служба інформації» про те, що предмет договору між позивачем та відповідачем збігається з метою державного фінансування за бюджетною програмою 664170, а саме «Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», що зазначено у Розпорядженні Кабінету Міністрів України не відповідає дійсності.
Доводи зустрічних позовних вимог щодо того, що ТОВ «ЗЕОНБУД» після набрання чинності рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/11952/23 від 28.11.2023 мало скоригувати вартість своїх послуг з урахуванням державного фінансування для ТОВ «Телестудія «Служба інформації» за період з 01.01.2023 по 09.01.2026, шляхом її зменшення на 23 317 001,29 грн є безпідставним, оскільки жодна державна допомога не виділялася ТОВ «Телестудія «Служба інформації», не існує жодного документу, який би зобов`язував ТОВ «ЗЕОНБУД» робити будь-які перерахунки відповідачу за будь-який період.
В судовому засіданні 29.04.2026 судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення. 
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
06.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телестудія «Служба інформації»" (далі - Замовник) укладено Договір №97/0606Н (далі - Договір № 97/0606Н від 06.06.2011).
Відповідно до п. 1.1. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 предметом цього Договору є надання Виконавцем Замовнику телекомунікаційних послуг з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2/MPEG-4) телевізійної програми Замовника, а саме телевізійної програми «Телеканалу «НТН» у повному обсязі та без буд-яких змін аудіо-візуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій, відповідно до Додатку № 2 до цього Договору, розбудованої Виконавцем, відповідно до умов чинних Ліцензій: НР № 0866-п, НР № 0867-п, № НР № 0868-п, НР № 0869-п, виданих Виконавцю Національною Радою України з питань телебачення і радіомовлення.
Пунктом 1.3. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 визначено, що територія надання послуг та обсяг мовлення за Договором, визначаються відповідно до Ліцензії на мовлення Замовника, протягом дії Договору.
Відповідно до пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 Виконавець зобов`язаний вчасно та якісно надавати Замовнику Послуги власними та залученими технічними особами.
Відповідно до пп. 2.2.4. п. 2.2. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 Замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки за надані Послуги, відповідно до умов визначених у п. 5 цього Договору.
Відповідно до п. 3.1 Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 вартість Послуг за цим Договором визначається у Додатку № 3 до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно з п.п. 3.3 - 3.7. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 факт надання послуг за Договором підтверджується Актами прийому-передачі наданих послуг, що оформлюються сторонами щомісячно.
Сторони домовились, що Послуга вважається наданою в повному обсязі і належним чином також у випадку, коли Замовник не забезпечив доставку Програми до вхідного обладнання Виконавця, відповідно до умов п. 2.2,1. та 2.2.2. цього Договору.
Виконавець не пізніше 5-го числа місяця наступного, за звітним складає Акт прийому - передачі наданих Послуг та направляє його, разом з відповідним рахунком, на адресу електронної пошти Замовника, визначену у п. 9 цього Договору.
Якщо Замовник протягом трьох робочих днів, після відправлення електронного варіанту Акту прийому-передачі наданих Послуг та рахунку, не надіслав Виконавцю у електронному вигляді зауважень або заперечень, то Послуги вважаються прийнятими Замовником.
Виконавець підписує Акт прийому-передачі наданих Послуг та направляє його, разом з відповідним рахунком, на адресу Замовника, визначену у п. 9 цього Договору.
Протягом п`яти робочих днів Замовник підписує Акт прийому - передачі наданих Послуг та один примірник повертає Виконавцю.
За наявності зауважень або заперечень до якості або обсягу наданих Послуг Замовник повинен направити на електронну адресу виконавця такі зауваження та заперечення щодо наданих послуг.
Замовник сплачує вартість послуг, визначену п. 3.1. цього Договору з урахуванням вимог п.п. 3.2. - 3.6., не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця. Розрахунки за надані послуги проводяться на підставі рахунку наданого виконавцем.
Відповідно до п. 3.10 Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 Замовник має право не оплачувати Послуги: за період перерви у наданні Послуги тривалістю від 1 хвилини і більше, що виникли з вини Виконавця; за період проведення планово - профілактичних робіт на технічних засобах та у випадках, передбачених у п. 4.4. цього Договору; за період зниження, більш ніж на одну добу, потужності сигналу передавача більше ніж на 30% від остаточної потужності, визначеної Виконавцем відповідно до умом п. 4.6. цього Договору.
Відповідно до п. 5.5. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 за несвоєчасну оплату Послуг, Замовник сплачує Виконавцеві пеню, за кожний день несплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діє на момент виникнення заборгованості. 
Також між сторонами підписані Додатки до зазначеного Договору, а саме: Додаток № 2 до Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 - Перелік передавальних станцій ТОВ «ЗЕОНБУД»; Додаток № 3 до Договору № 97/0606Н від 06.06.2011, яким сторони узгодили тарифи на Послуги Виконавця, залежно від потужності передавача передавальної станції Виконавця; Додаток № 4 до Договору № 97/0606Н від 06.06.2011, яким сторони узгодили Графік проведення планово - профілактичних робіт на обладнанні мультиплексів МХ1, МХ2, МХ5 ТОВ «ЗЕОНБУД» на 2011 рік (з відключенням обладнання).
02.11.2020 між ТОВ "ЗЕОНБУД" та ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" укладено Додаткову угоду про продовження строку дії Договору №97/0606Н від 06.06.2011, якою сторони внесли зміни до п. 8.1. Договору в частині дії Договору до 09.12.2030 включно, але не довше терміну дії ліцензії Замовника і Виконавця.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем направлялися відповідачу для підписання Акти прийому-передачі наданих послуг та рахунки на оплату, а саме:
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 78 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 995 057,70 грн та рахунок на оплату № 78 від 31.01.2023 (отримано відповідачем 09.02.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 201 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 941 211,50 грн та рахунок на оплату № 204 від 28.02.2023 (отримано відповідачем 09.03.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 343 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 1 044 034,10 грн та рахунок на оплату № 349 від 31.03.2023 (отримано відповідачем 11.04.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 469 від 30.04.2023 за квітень 2023 року на суму 1 014 383,74 грн та рахунок на оплату № 477 від 30.04.2023 (отримано відповідачем 17.05.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 599 від 31.05.2023 за травень 2023 року на суму 1 047 058,15 грн та рахунок на оплату № 606 від 31.05.2023 (отримано відповідачем 22.06.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 722 від 30.06.2023 за червень 2023 року на суму 1 007 672,74 грн та рахунок на оплату № 731 від 30.06.2023 (отримано відповідачем 11.07.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 853 від 31.07.2023 за липень 2023 року на суму 1 043 840,65 грн та рахунок на оплату № 865 від 31.07.2023 (отримано відповідачем 14.08.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 982 від 31.08.2023 за серпень 2023 року на суму 1 043 642,48 грн та рахунок на оплату № 994 від 31.08.2023 (отримано відповідачем 14.09.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1103 від 30.09.2023 за вересень 2023 року на суму 1 013 331,36 грн та рахунок на оплату № 1115 від 30.09.2023 (отримано відповідачем 11.10.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1224 від 31.10.2023 за жовтень 2023 року на суму 1 046 741,77 грн та рахунок на оплату № 1236 від 31.10.2023 (отримано відповідачем 08.11.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1336 від 30.11.2023 за листопад 2023 року на суму 1 010 331,92 грн та рахунок на оплату № 1349 від 30.11.2023 (отримано відповідачем 11.12.2023);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1457 від 31.12.2023 за грудень 2023 року на суму 1 045 541,39 грн та рахунок на оплату № 1473 від 31.12.2023 (отримано відповідачем 08.01.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 79 від 31.01.2024 за січень 2024 року на суму 1 184 073,32 грн та рахунок на оплату № 79 від 31.01.2024 (отримано відповідачем 20.02.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 214 від 29.02.2024 за лютий 2024 року на суму 1 107 717,83 грн та рахунок на оплату № 214 від 29.02.2024 (отримано відповідачем 12.03.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 336 від 31.03.2024 за березень 2024 року на суму 1 157 972,24 грн та рахунок на оплату № 336 від 31.03.2024 (отримано відповідачем 09.04.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 464 від 30.04.2024 за квітень 2024 року на суму 1 120 198,08 грн та рахунок на оплату № 463 від 30.04.2024 (отримано відповідачем 09.05.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 596 від 31.05.2024 за травень 2024 року на суму 1 163 727,80 грн та рахунок на оплату № 595 від 31.05.2024 (отримано відповідачем 11.06.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 727 від 30.06.2024 за червень 2024 року на суму 1 119 030,54 грн та рахунок на оплату № 726 від 30.06.2024 (отримано відповідачем 09.07.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 860 від 31.07.2024 за липень 2024 року на суму 1 137 818,21 грн та рахунок на оплату № 860 від 31.07.2024 (отримано відповідачем 13.08.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 994 від 31.08.2024 за серпень 2024 року на суму 1 166 012,50 грн та рахунок на оплату № 994 від 31.08.2024 (отримано відповідачем 10.09.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1139 від 30.09.2024 за вересень 2024 року на суму 1 127 615,63 грн та рахунок на оплату № 1139 від 30.09.2024 (отримано відповідачем 10.10.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1274 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року на суму 1 163 110,45 грн та рахунок на оплату № 1274 від 31.10.2024 (отримано відповідачем 11.11.2024);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1420 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на суму 1 119 167,81 грн та рахунок на оплату № 1421 від 30.11.2024 (статус відправлення: повернуто);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1556 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на суму 1 158 562,92 грн та рахунок на оплату № 1556 від 31.12.2024 (отримано відповідачем 09.01.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 99 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 1 308 347, 80 грн та рахунок на оплату № 102 від 31.01.2025 (отримано відповідачем 11.01.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 248 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 1 172 369,74 грн та рахунок на оплату № 247 від 28.02.2025 (отримано відповідачем 13.03.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 390 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 1 252 231,27 грн та рахунок на оплату № 389 від 31.03.2025 (отримано відповідачем 10.04.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 529 від 30.04.2025 за квітень 2025 року на суму 1 252 386,44 грн та рахунок на оплату № 529 від 30.04.2025 (отримано відповідачем 13.05.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 670 від 31.05.2025 за травень 2025 року на суму 1 297 458,80 грн та рахунок на оплату № 669 від 31.05.2025 (отримано відповідачем 18.06.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 810 від 30.06.2025 за червень 2025 року на суму 1 253 389,42 грн та рахунок на оплату № 810 від 30.06.2025 (отримано відповідачем 10.07.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 951 від 31.07.2025 за липень 2025 року на суму 1 286 703,43 грн та рахунок на оплату № 951 від 31.07.2025 (отримано відповідачем 12.08.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1095 від 31.08.2025 за серпень 2025 року на суму 1 279 356,50 грн та рахунок на оплату № 1096 від 31.08.2025 (отримано відповідачем 12.09.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1235 від 30.09.2025 за вересень 2025 року на суму 1 229 644,54 грн та рахунок на оплату № 1236 від 30.09.2025 (отримано відповідачем 10.10.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1379 від 31.10.2025 за жовтень 2025 року на суму 1 248 989, 69 грн та рахунок на оплату № 380 від 31.10.2025 (отримано відповідачем 13.11.2025);
- Акт прийому-передачі наданих послуг № 1520 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 1 197 508,96 грн та рахунок на оплату № 1521 від 30.11.2025 (отримано відповідачем 13.03.2025).
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України "Про нейтралізацію загроз інформаційній безпеці України" від 18.03.2022, яке введено в дію Указом Президента України від 19.03.2022 №151/2022, визначено, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, нейтралізації загроз інформаційній безпеці України, забезпечення сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення в умовах війни, відповідно до Законів України «Про оборону України» та «Про правовий режим воєнного стану», РНБО вирішила:
1. Підтримати пропозицію Державної служби спеціального зв`язку України щодо запровадження на період дії воєнного стану особливого режиму роботи ТОВ "Зеонбуд" (код ЄДРПОУ 35917061, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) та його функціонування у період дії воєнного стану у складі Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.
2. Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення спільно з ТОВ "Зеонбуд" забезпечити:
- стале функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійну трансляцію телевізійних каналів в МХ -1, -2, -3, -5;
- цілодобовий моніторинг ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових та наземних каналів зв`язку;
- резервування супутникових каналів доставки програм та обладнання головної станції мультиплексування;
- резервну доставку телеканалів до цифрових передавачів із залученням альтернативного оператора супутникового зв`язку.
Пунктом 3 Рішення доручено Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування заходів, передбачених цим рішенням, а також посилення охорони об`єктів, що забезпечують мовлення.
На виконання зазначеного Рішення Кабінет Міністрів України 15.11.2022 прийняв Розпорядження №1026-р "Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення", яким вирішено виділити Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну РРТ) на нову бюджетну програму "Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення" 131,4 млн гривень для забезпечення:
- сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ -1, -2, -3, -5;
- цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку.
Міністерству фінансів згідно даного Розпорядження слід здійснити зазначені видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету на безповоротній основі.
Згідно з пунктом 2 Розпорядження Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації слід:
- узгодити Концерну РРТ перелік напрямів використання коштів, виділених згідно з пунктом 1 цього розпорядження, та спрямувати виділені кошти зазначеному Концерну;
- подати до 30 грудня 2022 року Міністерству економіки, Міністерству фінансів та Державній казначейській службі звіт про використання коштів, виділених згідно з цим розпорядженням.
На виконання вимог законодавства, що регулює порядок виділення та використання коштів з резервного фонду бюджету в умовах воєнного стану, норми якого перелічені вище, пункту 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 №1026-р, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України (головним розпорядником коштів, виділених з резервного фонду бюджету) подано до Міністерства фінансів України Звіт про використання коштів Адміністрацією Держспецзв`язку за бюджетною програмою 6641700 "Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення" у 2022 році відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 № 1026-р (КФК 0460, КЕКВ 2610), згідно напрямами використання асигнувань є такі:
- для забезпечення сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5 - електроенергія, паливно-мастильні матеріали, оплата послуг - охорона об`єктів, послуги зв`язку;
- для цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку - оплата праці виробничого персоналу, нарахування на оплату праці.
27.03.2023 ТОВ «ЗЕОНБУД» звернулося до керівників телерадіоорганізацій з листом вих. № 196, в якому зазначило, що у зв`язку з відмовою Концерну РРТ від перерахування вартості власних послуг, пов`язаних із зберіганням обладнання телемереж МХ-1, МХ-2, MX-З та MX-5, що складає 50% у тарифах вартості послуг ТОВ «ЗЕОНБУД» для телерадіоорганізацій, не дивлячись на отриману Концерном РРТ державну допомогу у розмірі 131,4 млн гривень, ТОВ «ЗЕОНБУД» вимушене відкликати надану можливість телерадіоорганізаціям оплачувати лише 50% від вартості послуг.
ТОВ «ЗЕОНБУД» розрахувало, що після виділення державою допомоги Концерну РРТ на підставі Указу Президента України № 151/2022 від 19.03.2022, державне підприємство підтримає медіа спільноту та зменшить вартість своїх послуг для ТОВ «ЗЕОНБУД» на суму отриманої допомоги що, у свою чергу, надало б змогу нам перевиставити рахунки для телерадіоорганізацій та зменшити їх вартість на складову послуг Концерну РРТ (50% у тарифах), однак цього не сталося.
ТОВ «ЗЕОНБУД» жодної державної фінансової підтримки не отримало.
З огляду на зазначене, повідомили, що відновлено повну оплату послуг Концерну РТТ, та просили телерадіоорганізацій розпочати 100% оплату наданих ТОВ «ЗЕОНБУД» послуг та погашення заборгованості, яка виникла у 2022 році. При цьому, залишили власну знижку у розмірі 36,3%.
Відповідно до Висновку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку щодо відповідності тарифів на послуги постачальника електронних комунікаційних послуг для потреб мовлення з використанням радіочастотного спектра принципам економічної обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, а також принципам ціноутворення у сфері електронних комунікацій, який є Додатком до рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 11.12.2024 № 756, комісією прийнято рішення про відповідність тарифів ТОВ «ЗЕОНБУД» на послуги мовлення з використанням радіочастотного спектра обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, ціноутворення у сфері електронних комунікацій надання послуг постачальника електронних комунікаційних послуг принципам, а також для потреб економічної принципам.
Приймаючи рішення суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16, зазначено, що усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина 3 статті 509 Цивільного кодексу України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові Верховного Суду від 20.08.2024 у справі № 910/5614/23 зазначено, що як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Саме тому, за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова ОП КЦС у складі ВС від 23.01.2019 у справі №355/385/17).
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За своєю правовою природою Договір № 97/0606Н від 06.06.2011 є договором про надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Істотними умовами договору надання послуг є найменування послуг, строки надання, ціна, порядок розрахунків.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що фіксують та підтверджують господарські операції, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо. Тобто, для надання первинним документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські операції, що здійснюються за конкретним договором, укладеним між сторонами.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).
Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.
Під час розгляду зазначеної справи, судом встановлено, що 06.06.2011 між ТОВ "ЗЕОНБУД" та ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" укладено Договір №97/0606Н, предметом якого є надання Виконавцем Замовнику телекомунікаційних послуг з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2/MPEG-4) телевізійної програми Замовника, а саме телевізійної програми «Телеканалу «НТН» у повному обсязі та без буд-яких змін аудіо-візуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій, відповідно до Додатку № 2 до цього Договору, розбудованої Виконавцем, відповідно до умов чинних Ліцензій: НР № 0866-п, НР № 0867-п, № НР № 0868-п, НР № 0869-п, виданих Виконавцю Національною Радою України з питань телебачення і радіомовлення.
Також між сторонами підписані Додатки до зазначеного Договору, якими визначені Перелік передавальних станцій ТОВ «ЗЕОНБУД»; тарифи на Послуги Виконавця, залежно від потужності передавача передавальної станції Виконавця; Графік проведення планово - профілактичних робіт на обладнанні мультиплексів МХ1, МХ2, МХ5 ТОВ «ЗЕОНБУД» на 2011 рік (з відключенням обладнання).
На виконання умов вищезазначеного договору, ТОВ «ЗЕОНБУД» були надані, а ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" прийняті послуги за Договором № 97/0606Н від 06.06.2011, а саме: телекомунікаційних послуг з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2/MPEG-4) телевізійної програми Замовника, а саме телевізійної програми «Телеканалу «НТН» у повному обсязі та без буд-яких змін аудіо-візуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій, про що позивачем складені та підписані Акти прийому-передачі наданих послуг.
Зазначені Акти прийому-передачі наданих послуг направлялися на адресу місцезнаходження відповідача та отримувалися останнім, що не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними доказами.
В свою чергу відповідач, вказані акти не підписав, мотивованої відмови від їх підписання не надав. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до пп. 2.2.4. п. 2.2. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 Замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки за надані Послуги, відповідно до умов визначених у п. 5 цього Договору.
З урахуванням вищевикладеного ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" були прийняті надані позивачем послуги без зауважень та заперечень.
Однак, вартості послуг за вище вказаними рахунками ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" ТОВ «ЗЕОНБУД» не оплатив.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності обґрунтованих зауважень або заперечень ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" щодо наданих ТОВ «ЗЕОНБУД» послуг, відповідачем не спростовано надання позивачем телекомунікаційних послуг, приймаючи до уваги належне виконання позивачем зобов`язань з надання послуг та неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманих послуг, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги у розмірі 19 578 120,69 грн підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу, що Додатком № 3 до вищезазначеного договору сторони узгодили тарифи на Послуги Виконавця, залежно від потужності передавача передавальної станції Виконавця у відповідних розмірах, зокрема: за 1 годину роботи передавача потужністю від 41 до 100 (Вт) тариф без ПДВ становить 7,9 грн, а з ПДВ 9,48 грн; за 1 годину роботи передавача потужністю від 101 до 200 (Вт) тариф без ПДВ становить 17,58 грн, а з ПДВ 21,10 грн; за 1 годину роботи передавача потужністю від 201 до 500 (Вт) тариф без ПДВ становить 18,81 грн, а з ПДВ 22,57 грн; за 1 годину роботи передавача потужністю від 501 до 1000 (Вт) тариф без ПДВ становить 45,21 грн, а з ПДВ 54,25 грн; за 1 годину роботи передавача потужністю від 1001 до 2000 (Вт) тариф без ПДВ становить 59,21 грн, а з ПДВ 71,05 грн.
Водночас, як вбачається з Додатків до Актів прийому - передачі наданих послуг, позивачем під час нарахування відповідачу оплати за надані послуги, застосовувалися тарифи у меншому розмірі ніж було узгоджено між сторонами у Додатку № 3 до Договору.
Таким чином, доводи відповідача щодо вартості наданих послуг судом до уваги не приймаються. 
Тим більше, суд звертає увагу відповідача за первісним позовом, що висновком Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку щодо відповідності тарифів на послуги постачальника електронних комунікаційних послуг для потреб мовлення з використанням радіочастотного спектра принципам економічної обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, а також принципам ціноутворення у сфері електронних комунікацій, який є Додатком до рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 11.12.2024 № 756, комісією прийнято рішення про відповідність тарифів ТОВ «ЗЕОНБУД» на послуги мовлення з використанням радіочастотного спектра обґрунтованості, об`єктивності, недискримінації, ціноутворення у сфері електронних комунікацій надання послуг постачальника електронних комунікаційних послуг принципам, а також для потреб економічної принципам.
Суд зауважує, що у разі здійснення підприємницької діяльності відповідач має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/2376/18.
Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво
Щодо первісних позовних вимог про стягнення з ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" інфляційних втрат, пені та 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (частина перша ст. 612 ЦК України).
Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.
За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 5.5. Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 за несвоєчасну оплату Послуг, Замовник сплачує Виконавцеві пеню, за кожний день несплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діє на момент виникнення заборгованості. 
За приписом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання встановлений в ході розгляду справи судом і підтверджений документально.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат, судом встановлено, що він розрахований правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
За таких обставин, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених сум не надав.
При цьому, відповідач у відзиві на первісну позовну заяву просив зменшити розмір пені.
Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд відзначає, що у пунктах 8.20- 8.25, 8.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 сформульовано такі висновки щодо застосування положень статті 3, 551 ЦК України справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.
Водночас у пунктах 7.25 - 7.31, 7.42, 7.43 постанови від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 Верховний Суд виснував таке, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. 
Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Суд звертає увагу, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).
З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).
При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).
При цьому слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора - стаття 616 ЦК України, тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.
Отже, і чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.
А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує, у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України.
З огляду на викладене, виходячи з конкретних обставин та доводів відповідача щодо зменшення розміру пені, суд виснує про відсутність правових підстав для зменшення належної до сплати суми неустойки, оскільки ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин, які б давали суду достатньо підстав для зменшення розміру неустойки. Розмір заявленої ТОВ «ЗЕОНБУД» пені не є невиправдано обтяжливим чи непосильним для відповідача. Також останнім не надано жодних доказів, що ним вчинялися всі можливі заходи для виконання грошового зобов`язання, натомість, несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання було викликано поважними причинами.
Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає, що ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" не доведено обґрунтованості зустрічних позовних вимог, а також не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження.
У зустрічному позові позивач вважає, що ТОВ «ЗЕОНБУД» повинно було скоригувати вартість своїх послуг та не зменшити їх вартість з урахуванням державного фінансування, посилаючись при цьому на Указ Президента України № 151/2022 від 19.03.2022, яким введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про нейтралізацію загроз інформаційній безпеці України», а також на Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 № 1026-р, яким Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (для Концерну РРТ) було виділено 131,4 млн грн для забезпечення: сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5; цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку.
Також позивач посилався на правові висновки суду, що викладені у рішенні Господарського суду м. Києва по справі № 910/11952/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, яким зобов`язано Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення здійснити перерахунок вартості послуг за договором №4-651 від 20.12.2021, що підлягали оплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеонбуд», шляхом зменшення вартості на 131 288 150 грн. 
Суд звертає увагу, що предметом Договору №4-651 від 20.12.2021 є надання відповідачем цілодобово сім днів на тиждень телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування та зберігання телекомунікаційного обладнання замовника, що входять до складу багатоканальних телемереж МХ1, МХ2, МХЗ, МХ5, та переліку послуг, які надаються відповідачем за Договором, а тому суд дійшов висновку, що склад послуг за Договором відповідає предмету та меті державного фінансування за бюджетною програмою 6641700 «Забезпечення функціонування цифрового ефірного мовлення», що включала, зокрема, стале функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5 та цілодобовий моніторинг ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку.
В свою чергу, між ТОВ «Зеонбуд» та ТОВ «Телестудія «Служба інформації» було укладено договір № 97/0606Н від 06.06.2011, за умовами якого ТОВ "ЗЕОНБУД" взяло на себе зобов`язання щодо надання ТОВ «Телестудія «Служба інформації» телекомунікаційні послуги з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2/MPEG-4) телевізійної програми Замовника, а саме телевізійної програми «Телеканалу «НТН» у повному обсязі та без буд-яких змін аудіо-візуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій, а ТОВ «Телестудія «Служба інформації», в свою чергу, взяло на себе зобов`язання щодо оплати вказаних послуг.
Пунктом 3.10 Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 встановлено, що Замовник має право не оплачувати Послуги: за період перерви у наданні Послуги тривалістю від 1 хвилини і більше, що виникли з вини Виконавця; за період проведення планово - профілактичних робіт на технічних засобах та у випадках, передбачених у п. 4.4. цього Договору; за період зниження, більш ніж на одну добу, потужності сигналу передавача більше ніж на 30% від остаточної потужності, визначеної Виконавцем відповідно до умом п. 4.6. цього Договору.
Тобто у разі виникнення зазначених вище обставин, ТОВ «Телестудія «Служба інформації» мало би право на перерахунок вартості наданих відповідачем послуг, у разі, якщо б останнім при визначені вартості за надані послуги не було враховано умов п. 3.10. вищезазначеного Договору.
Однак, позивачем за зустрічним позовом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б давали останньому право на звернення до відповідача за зустрічним позовом або до суду з вимогою про зобов`язання ТОВ "ЗЕОНБУД" здійснити перерахунок вартості послуг, у разі нарахування безпідставної плати.
Як вже було зазначено судом, 27.03.2023 ТОВ «ЗЕОНБУД» звернулося до керівників телерадіоорганізацій, зокрема й до відповідача, в якому повідомило, що ТОВ «ЗЕОНБУД» жодної державної фінансової підтримки не отримало та просило телерадіоорганізацій розпочати 100% оплату наданих ТОВ «ЗЕОНБУД» послуг та погашення заборгованості, яка виникла у 2022 році. Також, з Додатків до Актів прийому - передачі наданих послуг, вбачається, що позивачем під час нарахування відповідачу оплати за надані послуги, застосовувалися тарифи у меншому розмірі ніж було узгоджено між сторонами.
Посилання позивача на Договір №4-651 від 20.12.2021, укладений між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення та ТОВ «ЗЕОНБУД», предмет, умови та зміст якого не є тотожними Договору № 97/0606Н від 06.06.2011, укладений між сторонами у цій справі, жодним чином не доводить наявності підстав для зобов`язання відповідача за зустрічним позовом здійснити перерахунок вартості послуг за Договором №97/0606Н від 06.06.2011, шляхом її зменшення на 23 317 001,29 грн.
Матеріали справи не містять розрахунку сум, з яких складається загальна вартість послуг, визначена позивачем за зустрічним позовом, у розмірі 23 317 001,29 грн, оскільки предметом спору за первісним позовом є стягнення основної суми боргу за надані відповідачем за зустрічним позовом послуги у розмірі 19 578 120,69 грн.
Також судом відхиляються доводи позивача щодо отримання ТОВ «ЗЕОНБУД» державного фінансування, отриманого на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 № 1026-р, оскільки зазначеним розпорядження було виділено 131,4 млн грн для забезпечення: сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5; цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, а не ТОВ «ЗЕОНБУД».
Жодних належних та допустимих доказів, що безпосередньо ТОВ «ЗЕОНБУД» отримувало зазначені кошти та у зв`язку з чим у відповідача виник би обов`язок щодо перерахунку вартості послуг, надані позивачу, матеріали справи не містять. Тим більше, що предметом первісного позову є стягнення заборгованості, починаючи з 2023 року, а державне фінансування Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації було надано у 2022 році.
Водночас, навіть, якщо припустити, що ТОВ «ЗЕОНБУД» отримувало державне фінансування на підставі вищезазначеного Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 № 1026-р, то відсутні підстави для звільнення ТОВ «Телестудія «Служба інформації» від оплати наданих ТОВ «ЗЕОНБУД» послуг, зменшення або перерахунку їх вартості, оскільки державне фінансування надавалося для конкретної мети, а саме для забезпечення: сталого функціонування об`єктів цифрового ефірного мовлення та безперебійної трансляції телевізійних каналів у МХ-1, -2, -3, -5 та цілодобового моніторингу ефірної мережі, обладнання головної станції мультиплексування, супутникових і наземних каналів зв`язку. Тобто для гарантованого, безперервного та надійного забезпечення роботи інфраструктури (телевеж, передавачів, антен), яка транслює цифровий телевізійний сигнал (зазвичай стандарт DVB-T2) до кінцевих споживачів; забезпечення роботи мультиплексів (МХ-1, -2, -3, -5), тобто пакетів телеканалів, без зупинок чи збоїв; постійного нагляду за станом обладнання, ефірної мережі та головних станцій; забезпечення роботи технічних засобів навіть у критичних умовах та захисту мовлення від зовнішніх перешкод або спроб заглушити сигнал.
Водночас, як вже неодноразово зазначав суд, предметом Договору № 97/0606Н від 06.06.2011 було надання телекомунікаційних послуг з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2/MPEG-4) телевізійної програми «Телеканалу «НТН» у повному обсязі та без буд-яких змін аудіо-візуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій. Тобто транспортування аудіовізуальних сигналів від мовника до кінцевого споживача (абонента) з використанням сучасних цифрових технологій.
Таким чином, зустрічні позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «Телестудія «Служба інформації» до ТОВ «ЗЕОНБУД» з відповідними зверненнями щодо перерахунку вартості наданих останнім послуг та відмови останнього вчинити зазначені дії.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову покладаються на ТОВ "Телестудія «Служба інформації»".
Враховуючи те, що у зустрічному позові відмовлено, судові витрати понесені ТОВ "Телестудія «Служба інформації»" залишаються за останнім та не підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ «ЗЕОНБУД».

Керуючись статтями 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСТУДІЯ "СЛУЖБА ІНФОРМАЦІЇ" (адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 30; код ЄДРПОУ: 21638497) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; код ЄДРПОУ: 35917061) суму основного боргу за Договором №97/00606Н від 06.06.2011 у розмірі 19 578 120,69 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 2 578 399,50 грн, 3 % річних у розмірі 835 602,95 грн, пеню у розмірі 324 878,15 грн та судовий збір у розмірі 349 755, 02 грн.
3. Відмовити у задоволені зустрічних позовних вимог.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.
Повний текст рішення складено 01.05.2026.

Суддя Світлана ПОГРІБНА