Єдиний унікальний номер 205/5668/26
Номер провадження3/205/1656/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року місто Дніпро 

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №955421 від 22.04.2026 року, 31 березня 2026 року о 14:00 годині, ОСОБА_1 не виконала своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зайшла без дозволу до квартири за адресою АДРЕСА_2 та поцупила згущене молоко та колекційні монети на суму 400 грн., чим вчинила дрібну крадіжку. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 , у присутності законного представника — матері ОСОБА_1 , пояснила, що 31 березня 2026 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 гуляли у дворі будинку, де зустріли знайому їм ОСОБА_4 . Зі слів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 почав вимагати у ОСОБА_6 гроші в сумі 20 грн., однак остання відповіла, що не має при собі коштів. Після цього ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_6 мобільний телефон та сказав, що поверне його лише після того, як вона передасть йому гроші. На це ОСОБА_6 повідомила, що гроші знаходяться у неї вдома.
Після цього всі троє піднялися до квартири ОСОБА_6 . Перебуваючи у квартирі, вони по черзі заходили до вбиральні. Коли ОСОБА_6 вийшла з вбиральні, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 сказали їй, що у вбиральні брудно. ОСОБА_6 знову зайшла до приміщення вбиральні, щоб перевірити це, після чого вони зачинили її там. ОСОБА_2 пояснила, що вона утримувала двері, поки ОСОБА_8 квартиру.
За словами ОСОБА_2 , ОСОБА_7 знайшов у квартирі АДРЕСА_3 колекційних монет номіналом по 10 грн., банківську картку та банку згущеного молока, які забрав із собою. Після того, як ОСОБА_6 випустили з вбиральні, остання вимагала, щоб вони залишили квартиру, після чого вони пішли гуляти.
Також ОСОБА_2 пояснила, що з використанням банківської картки, яку вони забрали у ОСОБА_6 , один раз було придбано лимонад. Надалі вони намагалися ще раз розрахуватися цією карткою у магазині, однак платіж не пройшов.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_9 , у присутності законного представника — матері ОСОБА_10 , пояснила, що 31 березня 2026 року вона поверталася додому з ліцею та у дворі будинку зустріла знайомих — ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_9 , останні підійшли до неї та почали вимагати гроші. Оскільки грошей при собі вона не мала, ОСОБА_5 забрав її мобільний телефон та почав погрожувати, що не поверне його, якщо вона не впустить їх до квартири. Злякавшись, що телефон їй не повернуть, вона погодилась і разом із ними пішла до своєї квартири.
Перебуваючи у квартирі, вони по черзі заходили до вбиральні. Після того як ОСОБА_5 вийшов із вбиральні, він почав говорити, що там брудно. Коли ОСОБА_9 зайшла до вбиральні перевірити це, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 зачинили двері, при цьому ОСОБА_12 утримувала двері, не даючи їй вийти. Через деякий час її випустили, після чого вона почала вимагати, щоб вони залишили квартиру.
Надалі всі троє спускалися сходами у під`їзді. На першому поверсі, зі слів ОСОБА_9 , ОСОБА_12 притиснула її до стіни у під`їзді, а ОСОБА_5 утримував кнопку домофона, щоб ніхто не міг зайти до під`їзду. Після цього у неї відібрали ключі від квартири та знову пішли до квартири, оскільки ОСОБА_5 хотів знайти рідину для електронної сигарети.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_9 — мати ОСОБА_10 — у судовому засіданні пояснила, що про вказані події їй стало відомо зі слів доньки ОСОБА_6 . Також зазначила, що того дня на її мобільний телефон дійсно надходили SMS-повідомлення від банку, оскільки банківська картка ОСОБА_6 є карткою типу « ОСОБА_13 ».
Крім того, ОСОБА_10 вказала, що з боку ОСОБА_14 і раніше мали місце подібні дії, однак тоді вони не надали цьому розголосу, оскільки діти були малолітні та їм було приблизно по 10 років.
Також пояснила, що ОСОБА_6 не товаришує з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , спільно з ними час не проводить та не гуляє. ОСОБА_11 ОСОБА_6 знає лише через те, що раніше вони разом відвідували заняття з танців.
Окрім цього, ОСОБА_10 зазначила, що мати ОСОБА_14 на контакт не виходила, будь-яких пропозицій щодо відшкодування завданої шкоди або вибачень не висловлювала.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Разом із тим, під час судового розгляду встановлено обставини, які свідчать про можливу наявність у діях неповнолітніх осіб ознак не лише адміністративного правопорушення, а й кримінальних правопорушень.
Так, із пояснень неповнолітньої ОСОБА_9 , неповнолітньої ОСОБА_2 , а також інших матеріалів справи вбачається, що неповнолітні особи, діючи спільно, вимагали у потерпілої гроші, заволоділи її мобільним телефоном, проникли до житла, обмежували свободу пересування потерпілої шляхом утримання її у приміщенні вбиральні, заволоділи колекційними монетами, банківською карткою та іншими речами, а також використали банківську картку потерпілої для здійснення розрахунку в магазині.
Зазначені обставини можуть свідчити про наявність у діях вказаних осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 КК України (хуліганство), ч. 4 ст. 185 КК України (крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану), ст. 357 КК України (викрадення офіційних документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження) та ст. 162 КК України (порушення недоторканності житла).
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення обставин, що можуть свідчити про його вчинення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За таких обставин суд вважає за необхідне направити копію постанови до органів прокуратури для вирішення питання щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР та організації проведення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 23, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 214 КПК України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи направити до Західної окружної прокуратури міста Дніпра для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за фактами, викладеними у матеріалах справи, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296, ч. 4 ст. 185, ст. 357 та ст. 162 КК України, та організації проведення досудового розслідування.

Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя Максим ТАУС