Справа №345/2194/26 
Провадження № 2/345/1934/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В

представник ТОВ «Деал Фінанс Груп» Велікданов С.К. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № 74266854 в розмірі 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2022 ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 уклали договір позики № 74266854, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 7250,00 грн, строк позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису rSYJITun3E), що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_3, у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, позикодавець передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 7250,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок останньої (№ НОМЕР_1 ) за посередництвом платіжної установи (ТОВ "ФК Фінекспрес"), що підтверджується електронною платіжною інструкцією, яка є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.
Відповідно до п. 5.2 договору позики № 74266854, позичальниця до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначені в правилах процедура і наслідки оформлення подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, їй зрозумілі.
Тобто, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування.
Враховуючи умови договору позики, заборгованість відповідачки складає 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками.
Надалі ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали договір факторингу № 028-290922 від 29.09.2022, відповідно до якого останній набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 74266854. 05 грудня 2025 року ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" відступило право вимоги до відповідачки за спірним договором ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" на підставі договору факторингу № 05/12/25-01 на суму заборгованості 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
17.04.2026 відповідачка подала відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволені позовних вимог з наступних підстав. Договір позики № 74266854 від 01.02.2022 року не містить підписи сторін, а також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладення договору в порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом, у справі відсутні докази, що саме відповідачем подано заявку на отримання кредиту, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме відповідачка, а не інша особа, підписувала за допомогою одноразового ідентифікатора у електронному вигляді кредитний договір, не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить відповідачу. У Договорі позики № 74266854 від 01.02.2022 року сторонами узгоджений строк позики (строк Договору) 30 днів, визначені дати надання кредиту та повернення кредиту, а також обумовлена процентна ставка (базова) 1,99% в день (фіксована). З огляду на наведене відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» проценти, нараховані після 30 днів, тобто поза межами строку Позики.
Згідно з наданою позивачем інформацією про рух коштів, заборгованість Відповідача відсутня, надані позивачем розрахунки заборгованості неможливо вважати розрахунками у розумінні цього поняття, оскільки жодних розрахунків, як таких він не містить, а фактично являє собою таблицю, яка складається із рядків та колонок. Жодних даних про дату його проведення, дату і суму отриманих кредитних коштів в межах договорів, період нарахування заборгованості, порядок формування суми заборгованості за основним боргом та період її виникнення, порядок нарахування суми відсотків вказаний розрахунок не містить.
Також, вказані розрахунки заборгованості не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача позивачем суду не надано.
Позивачем не надано банківської виписки з особового рахунку клієнта, тобто первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій за період з дня укладення договорів, а також не надано розрахунків заборгованості з відображенням дати та суми отриманих кредитних коштів, їх погашення, нарахування відсотків, а тому відсутні докази, що підтверджують факт отримання нею кредитних коштів, період нарахування процентів, період прострочення платежів.
Враховуючи наведене вище та зазначені норми права, Позивач не довів обставин, які мають значення для справи та не надав належних доказів, які підтверджують наявність у відповідачки заборгованості. Окрім того вказує, що заявлена сума витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн є необґрунтованою та явно завищеною. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
23.04.2026 від представника позивача поступила відповідь на відзив у якому вказано, що посилання Відповідача, щодо не укладання договору позики №74266854 є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи, оскільки вказаний договір позики Відповідачем підписано (акцептовано) оферту) одноразовим ідентифікатором (гSYJITun3E), чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору, а тому на думку Позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення укладання такого договору шляхом вивчення дій зазначених вище. Твердження Відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий Відповідача: Електронна платіжна інструкція № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»; Довідка № КД-000121520/ТНІІ від 13.02.2026 р. видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією квитанцією № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року; Лист №30/01/26-29304 від 30.01.2026 р. виданий Позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року.
Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів Відповідачу, а посилання Відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок Відповідача безпідставні, оскільки саме боржник Відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.
Щодо нарахування процентів за договором позики №74266854 від 01.02.2022 року:
Відповідно до п. 5.2. договору позики № 74266854, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їx зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту, та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. У договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови передбачені у Правилах, строк щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, пролонгації обмежено 90 календарними днями. 
Щодо витрат Позивача на правничу допомогу, вважають, що Позивачем у повному обсязі доведено витрати на правничу допомогу, адже до позовної заяви було додано належні та допустимі докази понесення таких витрат, зокрема договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують обсяг та характер наданих послуг, а також платіжні документи, які свідчать про фактичну сплату відповідної грошової суми.
З огляду на викладене просили задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, ознайомившись із поданим відзивом на позов та відповіддю на відзив, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав.
Матеріалами справи встанолено, що 01.02.2022 року ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 уклали договір позики № 74266854. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) rSYJITun3E.
Довідка про ідентифікацію підтверджує, що ОСОБА_1 була ідентифікована ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" шляхом направлення останній одноразового ідентифікатора rSYJITun3E на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідно до п. 1 договору позики, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахунку на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Пунктом 2 договору позики визначено: сума позики - 7250 грн, строк позики 30 днів. Базова процентна ставка за день користування позикою (фіксована) - 1,99%. Дата надання позики 01.02.2022. Дата повернення позики 03.03.2022. Знижена процентна ставка/день - 1,99 %, процентна ставка за понаднормове користування позикою/день - 2,70 %.
Згідно із п. 4 договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.
У п. 5.2 передбачено, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-llicense/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
До матеріалів справи на підтвердження погоджених із відповідачем умов кредитування позивач також долучив Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Однак суд звертає увагу на те, що такі правила не містять підпису відповідачки, а відтак не має підстав уважати, що саме ці правила розуміла остання, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір позики. Роздруківка ж із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, на що звернув свою увагу Верховний Суд України в постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За вказаних обставин суд не знаходить підстав для того, щоб уважати долучені до матеріалів справи Правила частиною договору позики № 74266854, а вказані у них умови - такими, що сторони взаємно погодили.
Як вбачається із Електронної платіжної інструкції № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року, яка видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», та Довідки № КД-000121520/ТНПП від 13.02.2026 р. яка видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», відбулося перерахування коштів за платіжною інструкцією квитанцією № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року. 
Листом №30/01/26-29304 від 30.01.2026 р. який виданий Позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджується видача, перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної виструкції № 71377653-8861-41e3-b4b5-36450819ded4 від 01.02.2022 року.
Як установив суд із наданої АТ КБ «ПриватБанк» відповіді № 20.1.0.0.0/7-260313/81290-БТ від 19.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_2 (а.с. 46), на яку 01.02.2022 зараховано 7250,00 грн, про що свідчить відповідна виписка (а.с. 47).
З огляду на викладене належними та допустимими доказами доведено факт укладення відповідачкою договору позики № 74266854 від 01.02.2022 та отримання нею коштів у розмірі 7250,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який провело ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ», заборгованість ОСОБА_1 станом на 16.02.2026 становила 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками. Проценти нараховані за період із 01.02.2022 до 24.02.2022 (24 дні) та з 25.04.2022 до 01.06.2022 (38 днів). 
29.09.2022 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали договір факторингу № 028-290922, згідно з яким від першого до другого перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 74266854 від 01.02.2022.
На підтвердження факту реального відступлення права вимоги за вказаним вище договором факторингу позивач надав витяг з Реєстру прав вимог № 29/09/22 та платіжну інструкцію, в яких серед іншого зазначено, що за ОСОБА_1 за кредитним договором № 74266854 від 01.02.2022 рахувалася заборгованість в загальному розмірі 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками.
05 грудня 2025 року ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 05/12/25-01, на підставі якого від першого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 74266854 від 01.02.2022.
На підтвердження факту реального переходу прав вимоги позивач надав Реєстр прав вимог № 05/12/25 та платіжну інструкцію, відповідно до яких за ОСОБА_1 за кредитним договором № 74266854 від 01.02.2022 рахувалася заборгованість в загальному розмірі 11 030,01 грн, із яких 7 250,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 780,01 грн - сума заборгованості за відсотками.
Як установив суд із розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який проводиться стягнення, та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики № 74266854 від 01.02.2022, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» будь-яких нарахувань не проводили. Позивач заявив до стягнення заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором у розмірі 11 030,01 грн.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Виходячи з описаних норм законодавства, на підставі досліджених письмових доказів суд висновує, що відповідачка 01.02.2022 в електронній формі уклала із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» договір позики № 74266854, який підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Вказане свідчить про виникнення між ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» кредитних правовідносин, до яких слід застосовувати вимоги ст. 509, 1054 ЦК України.
Так, у частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За умовами укладеного договору позики, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7250,00 грн на 30 днів (до 03.03.2022), за користування якого мав право нараховувати 1,99 % в день.
Факт перерахування відповідачці кредитних коштів підтверджений належними доказами, що описано вище. Даний факт ОСОБА_1 заперечила, однак доказів на його спростування не надала. Договір позики, як і його певні умови недійсними не визнавалися.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як установив суд, 29.09.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 028-290922, відповідно до умов якого від першого до другого перейшло право вимоги до ОСОБА_1 . У свою чергу ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 відступило своє право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП».
Оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження як факт укладення між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» та ОСОБА_1 договору позики, так і факт перерахування першим останній кредитних коштів на зазначений нею у договорі рахунок, натомість доказів повернення таких матеріали справи не містять, позивач набув права вимоги до відповідачки на підставі договорів, що описані вище, суд уважає, що в останнього виникло право вимагати повернення позики (право дійсної вимоги), а у відповідачки обов`язок по поверненню тіла кредиту в розмірі 7250,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню позичкових коштів відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, натомість право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача у встановленому законом порядку, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають до задоволення.
Щодо виникнення за договором позики № 74266854 від 01.02.2022 обов`язку зі сплати відсотків за користування кредитними коштами та періоду, протягом якого вони нараховувалися, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа № 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 , просив, у тому числі, крім тіла позики (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики встановлено, що заборгованість за процентами за користування кредитними коштами нарахована за період із 01.02.2022 до 24.02.2022 (24 дні) та з 25.04.2022 до 01.06.2022 (38 днів) за зниженою (акційною ставкою), яка становить 0,597%.
Однак суд звертає увагу на те, що кредит надавався на 30 днів і датою його повернення в укладеному сторонами договорі визначено 03.03.2022. Тобто саме до цього часу кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.
Посилання ж позивача на те, що продовження строку кредитування на 90 днів визначено в Правилах надання грошових коштів у позику не заслуговують на увагу, оскільки, як установлено вище, такі Правила не можна вважати частиною укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ АКТИВІВ» договору позики № 74266854. 
Таким чином, суд погоджується із доводами відповідачки, що у вказаного Товариства законних підстав для нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не було. Більше того, в даному випадку також не вбачається підстав для нарахування в межах 90 днів відсоткової ставки саме в розмірі 1,99%, оскільки доказів на підтвердження погодження сторонами такого розміру в цей період матеріали справи не містять.
Тому, з урахуванням викладеного, суд уважає, що підставними до нарахування є відсотки, розрахунок яких проводився в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Так, в договорі позики № 74266854 його сторони погодили, що строк позики становить 30 днів, дата повернення позики - 03.03.2022, відсоткова ставка за користування кредитом 1,99% в день, знижена (акційна ставка), становить 0,597%.
Виходячи з указаного, заборгованість за процентами станом на 03.03.2022 (на дату повернення позики) за спірним кредитним договором могла становити 4 328,25 грн (7250,00 грн *1,99%=144,27 грн відсотків у день * 30 днів). 
Як вбачається із поданого позивачем розрахунку нарахування відсотків здійснено за зниженою (акційною ставкою), яка становить 0,597% за 24 дні. 
Враховуючи поданий розрахунок, суд вважає за необхідне нарахувати проценти за ставкою 0,597%/день у межах укладеного договору позики за повних 30 календарних днів (43,28 грн*30 днів становить 1 298,40 грн). 
З огляду на зазначене вище, враховуючи, що відповідачка порушила умови укладеного договору позики № 74266854 від 01.02.2022, право вимоги за яким набув позивач, у встановленому порядку та строки не погашала заборгованість, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» слід стягнути 7250,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 1 298,40 грн заборгованості за процентами, що становить загальну суму 8 548,40 грн, а позов задовольнити частково, відмовивши у стягненні процентів, нарахованих поза межами погодженого строку кредитування.
Розподіл судових витрат:
Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 063,39 грн.
2662,40 грн х 8 548,40 грн. / 11030,01 грн. = 2 063,39 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). 
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 укладеного між Адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та ТОВ "Деал Фінанс Груп", Витяг з Акту №9-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги;
Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 487,55 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
4500 грн х 8 548,40 грн. / 11030,01 грн. = 3 487,55 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.626,628,1048,1050,1054 ЦК України,ст.ст.81,137,141,263-265 ЦПК України, 
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп", код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: вул. Садова, буд.31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь заборгованість за договором позики № 74266854 від 01.02.2022 у розмірі 8 548,40 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 063,39 грн. та 3 487,55 грн за надання професійної правничої допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя