УХВАЛА

12 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 918/755/17(918/516/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (вх. № 2885/2026)

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026
на рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025
у справі № 918/755/17 (918/516/25)
за позовом арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича 
до ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Укрсиббанк"
про витребування майна з чужого незаконного володіння
у межах справи № 918/755/17 
про банкрутство Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д."
В С Т А Н О В И В:
10.06.2025 до Господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (ліквідатор Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д.") до ОСОБА_1 про витребування з чужого незаконного володіння майна - будівлі майстерні (механічна, металева), літ. "Д-1", 701,3 кв.м., номер РПВН: 5973256, адреса:  
АДРЕСА_1 позові арбітражний керуючий зазначає, що при підготовці активу Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д." для проведення оцінки для його реалізації, ліквідатором встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2025 зазначена будівля майстерні належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 339, виданий 11.04.2025, видавник: Цвіркун Л.В. приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу. За доводами позивача право власності на будівлю майстерні на момент відступлення право вимоги належало боржнику і не могло перейти до третіх осіб на підставі договорів про відступлення права вимоги за договорами кредиту, іпотеки та застави майна, оскільки протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів звернення стягнення на предмет іпотеки неможливе навіть на підставі рішення суду. Крім того, ПП - фірма "А.М.И.Д." не вступало у будь-які договірні відносини із нинішнім володільцем майна - ОСОБА_1 , а нерухоме майно вибуло із володіння позивача без його волі.
13.11.2025 рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/755/17 (918/516/25) відмовлено у задоволенні позову арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Судові витрати у вигляді судового збору покладено на позивача.
26.01.2026 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі №918/755/17(918/516/25) залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі №918/755/17(918/516/25) - без змін. Постанову ухвалено з окремою думкою судді Тимошенка О.М.
15.02.2026 арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі № 918/755/17 (918/516/25).
03.03.2026 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі № 918/755/17 (918/516/25). 
22.04.2026 (через підсистему "Електронний Суд") арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович повторно подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі №918/755/17 (918/516/25) та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення дії постанови Північно- західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі № 918/755/17 (918/516/25) на час касаційного перегляду справи. 
23.04.2026 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г.(суддя-доповідач), суддів: Жукова С.В., Картере В.І.
11.05.2026 у зв`язку з відрядженням судді Картере В. І., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду касаційної скарги арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича у справі № 918/755/17 (918/516/25) визначено склад колегії суддів: головуючий - Пєсков В. Г. (суддя-доповідач), судді: Жуков С. В., Погребняк В. Я.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Як зазначено вище, арбітражний керуючий Сокотун Віталій Аполлінарійович вже звертався з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі № 918/755/17 (918/516/25) і ухвалою Верховного Суду від 03.03.2026 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі № 918/755/17 (918/516/25) на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.
Верховний Суд виходив з того, що ціна позову у справі № 918/755/17 (918/516/25) не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання позову, а подана касаційна скарга не містить обґрунтувань щодо випадків, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за умови наявності яких можливе відкриття Верховним Судом касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Тобто правилами пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України касаційному суду приписано імперативно відмовляти у відкритті касаційного провадження, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Оскільки конструкцією вказаної норми встановлено імперативне правило щодо наслідків повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на теж саме судове рішення, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, то відмова у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, не є реалізацією дискреції, а є виконанням судом процесуального обов`язку.
Пункт 3 частини першої статті 293 ГПК України не передбачає для суду касаційної інстанції можливості альтернативно обирати варіант дій та вирішувати про застосування чи не застосування цих положень процесуального закону на власний розсуд.
Відповідно, у випадку повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на те ж саме судове рішення, зокрема, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, суд касаційної інстанції зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі №903/682/21.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").
Процесуальне обмеження щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження цієї особи на це саме судове рішення, передбачене пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, узгоджується із статтею 129 Конституції України щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та таке обмеження не є обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025 у справі № 918/755/17 (918/516/25), оскільки ухвалою Верховного Суду від 03.03.2026 у цій справі вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ці саме судові рішення.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича з наведених вище підстав, Верховним Судом не розглядаються клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення дії постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі № 918/755/17 (918/516/25) на час касаційного перегляду справи. 
Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 918/755/17 (918/516/25) за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.11.2025. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий В. Пєсков
Судді С. Жуков
В. Погребняк