05.05.2026 Справа № 756/2017/26

Справа пр. №2/756/4239/26
ун. №756/2017/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( заочне)
05 травня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва в складі: 
головуючого - судді Луценко О.М.,
при секретарі - Галелюк Т.О., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу позовом  Акціонерного товариства « Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
У лютому 2025 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 002/24821457-SP від 20.02.2024 року у розмірі 93058,94 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_2 було підписано Заяву - договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як Кредитний договір № 002/24821457-SP. ОСОБА_1 - з 20 лютого 2024 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № № 002/24821457-SP.
Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.
Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті.
Таким чином, Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 0,22%,
Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 02.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 93058,94 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 50000,00 грн., заборгованість по процентам ( в т.ч. прострочена) - 43058,94 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав.
На підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву - договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як Кредитний договір № 002/24821457-SP. ОСОБА_1 - з 20 лютого 2024року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № № 002/24821457-SP.
Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті.
Таким чином, Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 0,22%,
Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору.
Заява - договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами і діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за ним.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права- і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку та виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач не виконала умови договору, станом на 02.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 93058,94 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 50000,00 грн., заборгованість по процентам ( в т.ч. прострочена) - 43058,94 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача.
Окрім цього, Відповідачем зазначені обставини викладені у відзиві не підтверджено належними доказами по справі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позову повністю обгрунтовані, а відтак заборгованість за кредитом у загальному розмірі 93058,94 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК».
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629,
1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76- 81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:
Позов Акціонерного товариства « Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження - 01032 м. Київ, вул. С. Петлюри 30, код ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за кредитним договором 002/24821457-SP від 20.02.2024 року в розмірі 93058 (дев`яносто три тисячі п`ятдесят вісім) грн. 94 коп. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М. Луценко