Справа №676/9379/25
Номер провадження 2/676/1556/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді – Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області впорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4361112 від 05.02.2024 року в розмірі 26000,00 грн., судовий збір на суму 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. та зазначити у рішенні про нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України до моменту виконання рішення (в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України.
Позивач, в обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 05.02.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №4361112. Так, предметом кредитного договору є надання ТзОВ «Лінеура Україна» позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 2600,00 грн.; строк користування 360 днів (з 05.02.2024 року по 30.01.2025 року). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01% у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТзОВ «Лінеура Україна» надала кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 
Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що стало причиною утворення заборгованості. 
23.09.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу №23/09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до боржників, згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору, в тому числі і за договором № 4361112 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.02.2024 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників додатку 1 до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4361112 складає 17680,00 грн., з яких: 2600, 00 грн. - тіло кредиту; 15080,00 грн. – нараховані відсотки.
Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору № 4361112 строк кредиту 360 днів: з 05.02.2024 року по 30.01.2025 року. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТзОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 23.09.2024 року донараховано відсотки за (128 календарних днів). 2600,00 грн. * 2,5 % = 65,00 грн* 128 календарних дні = 8320,00 грн. відсотки нараховані ТзОВ «Українські фінансові операції». Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена і складає 26000,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 2600,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами первісним кредитором -15080,00 грн. та 8320,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками ТзОВ «Українські фінансові операції».
Позивач ТзОВ «Українські фінансові операції» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь 26000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 4361112 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.02.2024 року, понесені судові витрати та зазначити у рішенні про нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України до моменту виконання рішення (в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України.
УхвалоюКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду, відзиву до суду не подавала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Судом встановлено, що 05.02.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4361112 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачу одноразового ідентифікатора (електронного підпису), використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Вказаний договір разом додатками, паспортом споживчого кредиту, правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Лінеура Україна» складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року в справі N 404/502/18 (провадження N 61-8449св19); від 9 вересня 2020 року в справі N 732/670/19 (провадження N 61-7203св20); від 12 січня 2021 року в справі N 524/5556/19 (провадження N 61-16243ск20); від 10 червня 2021 року в справі N 234/7159/20 (провадження N 61-18967св20; від 2 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
З гідно умов договору ТзОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.2, п.1.3). Згідно п. 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 (п. 2.1).
Підписавши договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма визначеними умовами договору, з умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Лінеура Україна», актуальна редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю їх розуміє, погоджувалася з ними і зобов`язувалася неухильно їх дотримуватися (п.п. 9.9 договору).
ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало, надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в межах обумовлених сум, в розмірі 2600,00 грн., шляхом зарахування 05.02.2024 року кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, відкритий у АТ КБ «Приват Банк», що підтверджується листом АТ КБ «Приват Банк» по рахунку № НОМЕР_2 за період 05.02.2024-10.02.2024 року, витребуваним на ухвалу суду від 10.04.2026 року.
За інформацією в листі ТОВ «Пейтек Україна», відповідно до зазначеного договору № 4361112 від 05.02.2024 року ОСОБА_1 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2600,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 .
Таким чином, ТзОВ «Лінеура Україна» в повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку.
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у встановлений договором строк не виконала.
Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором №4361112 від 05.02.2024 року, що становить 17680,00 грн., з яких: 2600 грн.- тіло кредиту; 15080,00 грн.- нараховані відсотки. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач передбачені договором обов`язкові платежі по поверненню суми позики та відсотків за користування позикою у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
23.09.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу №23/09/2024, відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору, в тому числі і за договором № 4361112 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.02.2024 року.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 23.09.2024 року, підтверджує факт переходу від ТзОВ «Лінеура Україна» до ТзОВ «Українські фінансові операції» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
На виконання умов Договору факторингу №23/09/2024 ТзОВ «Українські фінансові операції» сплатило ТзОВ «Лінеура Україна» грошові кошти у розмірі 1601559,81 грн. 
Відповідно до Реєстру боржників (Додаток 1) до Договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4361112 складає 17680,00 грн., з яких: 2600 грн.- тіло кредиту; 15080,00 грн. - нараховані відсотки. 
Враховуючи норми чинного законодавства України, що за договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню у сумі 2600,00 грн.
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладення Договору, а саме: з 05.02.2024 року по 23.09.2024 року (дата укладення договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 17680,00 грн.
Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору № 4361112 строк кредиту 360 днів: з 05.02.2024 року по 30.01.2025 року. Станом на дату укладення договору факторингу від 23.09.2024 року №23/09/2024, строк дії договору № 4361112 від 05.02.2024 року не закінчився. В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТзОВ «Українські фінансові операції » у період з 23.09.2024 року по 30.01.2025 року (128 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8320,00 грн. (2600 грн. х 2,5% =65,00 грн. х 128 календарних днів = 8320,00 грн.). Уданому випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору № 4361112 від 05.02.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 23400,00 грн. (нараховані проценти первісним кредиторм у сумі 15080,00 грн., проценти нараховані ТзОВ «Українські фінансові операції» у сумі 8320,00 грн.).
Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Підписуючи договір позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, нарахування здійснено відповіно до погодженого строку.
Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, а ні на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», а ні на рахунки первісного кредитора.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4361112 від 05.02.2024 року загальною сумою 26000,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 2600,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 15080,00 грн., нарахованих процентів ТзОВ «Українські фінансові операції» за 128 календарних днів в сумі 8320,00 грн.
Тож відповідач не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за договором №4361112 від 05.02.2024 року в сумі 26000,00 грн. підлягають до задоволення.
ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б факт укладення договору чи розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Українські фінансові операції» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., суд приходить до наступного.
Як встановлено, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс складає 10000,00 грн.
У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 4361112 до договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) № 4361112 від 25.11.2025, заявка № 4361112 від 21.04.2025 року на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатом становить 10 000,00 грн.
За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат.
На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача.
З врахуванням наведеного, слід стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Українські фінансові операції» витрати професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
Окрім того, позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до ст.625 ЦК України та на підставі положень ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Українські фінансові операції».
За приписом ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З вищенаведеного слідує, що суд не вправі ухвалювати рішення щодо правовідносин, які ще не виникли або можуть виникнути в майбутньому, оскільки судовий захист надається щодо реально існуючого, порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу.
Крім цього, положення ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України застосовуються виключно до регульованої законодавством України заборгованості (аліменти, заробітна плата і т.п.) до якої кредитна не відноситься.
З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для застосування приписів ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 509, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896) заборгованість за договором № 4361112 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.02.2024 року в розмірі 26000,00 грн., з яких: 2600, 00 грн. -заборгованість за основним боргом (сумою кредиту), 15080,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором, 8320,00 грн.- заборгованість за процентами нарахованими ТзОВ «Українські фінансові операції».
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896) судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони по справі:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40, приміщення 19 літ. «Н», «П», код ЄДРПОУ 40966896; 
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя          І.О. Пилипенко