Справа № 476/84/26
Провадження № 2/476/199/2026

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2026 року      с-ще Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого - судді     Чернякової Н.В. 
за участю секретаря     Слободніченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 

В С Т А Н О В И В :

13.02.2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 30.04.2024 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1388-8259. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7000,00 грн. на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту.
Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 18.12.2025 року в сумі 35000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 7000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 28000 грн., позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 35000 грн. та судові витрати у справі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та у додаткових поясненнях у справі. Також просила суд відмовити в стягнення з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, до суду надала відзив на позовну заяву, в якому просила розглянути справу в її та відповідача відсутність. Також просила зменшити розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача до 200% від суми кредиту, що становитиме 14000 грн. Позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1388-8259 від 30.04.2024 року у загальній сумі 21000 грн., що складається з тіла кредиту – 7000 грн. та процентів – 14000 грн., стягнути з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 30.04.2024 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1388-8259. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С3730 і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. 
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20% в день; стандартна % ставка - 1,50% в день.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн. підтверджується довідкою від 30.04.2024 року.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження факту видачі додано документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив вищезазначені умови кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.
Станом на 18.12.2025 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 39256 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 7000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 31206 грн., прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1050 грн.
Між тим, із матеріалів справи слідує, що позивачем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 4256 грн. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 35000 грн. А тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 18.12.2025 року в сумі 35000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 7000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 28000 грн.
Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Оскільки, судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору № 1388-8259 від 30.04.2024 року зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 7000 грн. підлягають повному задоволенню.
Що стосується стягнення з відповідача на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 28000 грн. суд приходить до слідуючого.
Із матеріалів справи слідує, що представник відповідачки заперечувала проти розміру нарахованих процентів, який визначило ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" у позовній заяві, зазначаючи, що у даному випадку порушуються принципи добросовісності, розумності та справедливості.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини 1 статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Основу цивільно-правового регулювання споживчого кредитування утворює об`єктивна необхідність забезпечення принципів рівності та балансу інтересів учасників споживчого кредитування споживача та кредитодавця в умовах їх економічної та інформаційної нерівності. Серед принципів такого регулювання відокремлюються: 1) надання споживачу як слабшій стороні додаткових прав та покладених на кредитодавця додаткових обов`язків; 2) обмеження принципу свободи договору з метою захисту прав споживача; 3) застосування правового регулювання, що гарантує пріоритет захисту інтересів споживача перед інтересами кредитодавця.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Згідно зі статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Між тим, суд вважає, що що вимога про нарахування та сплату процентів, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми процентів спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення споживчого договору про відкриття кредитної лінії на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Таким чином вимога про сплату процентів за користування кредитними коштами за договором споживчого кредиту, які є завищеними, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
У п. 156 постанови Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 зазначено, що суд може зменшити розмір процентів річних у кожному конкретному випадку з урахуванням таких підтверджених обставинами справи підстав, зокрема, як дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу тощо, а також дотримуючись принципів розумності, справедливості, пропорційності та балансу між інтересами боржника і кредитора.
З огляду на викладене, суд враховує, що розмір нарахованих процентів в розмірі 28000,00 грн. на кредит в розмірі 7000,00 грн. у чотири рази перевищує суму отриманого кредиту, тобто становить 400% від тіла кредиту та не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів за кредитним договором.
А тому, суд вважає за необхідне зменшити розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача до 200% від суми кредиту, що складає 14000,00 грн., що буде відповідати логічній компенсації за користування відповідачем кредитом у сумі 7000,00 грн.
За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7000 грн. та простроченої заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 14000 грн., а всього у загальному розмірі 21000 грн.
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1597,44 грн.
Представник відповідача просила суд стягнути з позивача на користь відповідача 7000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України). 
У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи слідує, що відповідач поніс 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), часткове задоволення позову, заперечення представника позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що вимоги представника відповідача про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню відповідно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути 2800 грн. понесених останнім судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38548598) загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1388-8259 від 30.04.2024 року в розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом – 7000 (сім тисяч) грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38548598) 1597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) грн. 44 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38548598) на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , 2800 (дві тисячі вісімсот) грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 29.05.2026 року.

Суддя         Н.В. Чернякова