Справа № 165/2326/26
Провадження № 1-кп/165/427/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року    .м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026035520000096 від 18 червня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Середнє-Біле Іванівського району Амурської області РФ, росіянин, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
судимий:
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 01 липня 2024 року за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці, який змінено ухвалою Волинського апеляційного суду Волинської області від 26 вересня 2024 року на покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одна тисяча сімсот гривень; 
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2024 року за ст.395 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот гривень, на підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднано не відбуте покарання у виді штрафу за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 01 липня 2024 року, та остаточно призначено покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить три тисячі чотириста гривень;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2025 року за ст.395 КК України до покарання у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот гривень, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2024 року, та остаточно призначено покарання у виді штрафу у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ять тисяч гривень;
вироком Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2025 року у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ять тисяч сто гривень, остаточно призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки та штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ять тисяч сто гривень, на підставі ч.3 ст.72 покарання у виді штрафу виконувати окремо, 14 січня 2026 року знятий з обліку уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку зі сплатою штрафу в розмірі п`ять тисяч сто гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи засудженим вироком Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2025 року у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ять тисяч сто гривень, остаточно призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки та штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ять тисяч сто гривень, на підставі ч.3 ст.72 покарання у виді штрафу виконувати окремо. Також на ОСОБА_3 покладено протягом пробаційного нагляду виконувати обов`язки, передбачені ст.59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 23 грудня 2025 року ОСОБА_3 направлений для виконання до Володимирського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області.
23 грудня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщення Володимирського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області, був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, де останньому роз`яснено, що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст.49-1, ст.49-3 КВК України та ст.59-1 КК України, а також попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Того ж дня працівниками Володимирського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_3 ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої він мав з`являтися до Володимирського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області третій вівторок кожного місяця. Так, ОСОБА_3 будучи ознайомленим з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання, а саме не прибув до Володимирського районного відділу №2 філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області на реєстрацію 21 квітня 2026 року, про що 27 квітня 2026 року відносно останнього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Далі, ОСОБА_3 , будучи повторно ознайомленим з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.183 КУпАП від 20 грудня 2025 року, за ч.1 ст.51 КУпАП від 26 лютого 2026 року, за ст.176, ст.177 КУпАП від 05 березня 2026 року. В подальшому ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, вчинив адміністративне правопорушення, а саме, за ч.3 ст.173-2 КУпАП від 15 червня 2026 року. Отже засуджений ОСОБА_3 не виконав обов`язки, покладені на нього щодо відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, умисно порушував порядок та умови його відбуття, з метою ухилення від покарання. 
ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується в умисному ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
У супровідному листі (а.с.1) викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 від 25 червня 2026 року, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згідний з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами (а.с.11-12).
Також, у вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у вищезазначеній заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України у судове засідання не викликалися.
При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового процесу.
Враховуючи викладене, суд дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, поза розумним сумнівом доведена повністю.
Дії (бездіяльність) ОСОБА_3 , які виразились в умисному ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, суд кваліфікує за ч.3 ст389 КК України
До обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.
Також суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, інформацію про вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, досяг пенсійного віку, отримує соціальну пенсію.
Разом з тим, санкцією ч.3 ст.389 КК України передбачено безальтернативне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Згідно ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто досяг пенсійного віку, на час розгляду кримінального провадження судом має шістдесят дев`ять повних років, отримує соціальну пенсію а відтак, йому не може бути призначено покарання у виді обмеження волі, визначене санкцією ч.3 ст.389 КК України, а тому суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, без призначення покарання, з врахуванням також того, що ОСОБА_3 14 січня 2026 року знятий з обліку Володимирського РВ №2 філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області у зв`язку зі сплатою штрафу за попереднім вироком суду (квитанція №5 "АТ "Ощадбанк" від 30 грудня 2025 року (зворот а.с.57).
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року, суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан, не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне, у відповідності до ч.2 ст.373 КК України, постановити обвинувальний вирок і звільнити ОСОБА_3 від покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Арешт на майно у даному кримінальному провадження не накладався.
Речові докази: подання про притягнення до кримінальної відповідальності на 2 арк.; копію вироку Нововолинського міського суду Волинської області №165/2443/25 від 15.07.2025 року на 3 арк.; копію вироку Волинського апеляційного суду №165/2443/25 від 27.11.2025 на 4 арк.; підписку про ознайомлення на 1 арк.; пояснення ОСОБА_3 на 2 арк.; постанову про встановлення днів явки на реєстрацію на 1 арк.; копію листка реєстрації на 1 арк.; копію постанови на 1 арк.; копію вимоги про судимість на 4 арк.; пояснення ОСОБА_3 від 27.04.2026 на 1 арк.; копію попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на 1 арк.; копію супровідного листа та копію постанови Нововолинського міського суду Волинської області №165/213/26 на 2 арк.; копію супровідного листа та з копіями постанов ГБВ 572437 від 27.02.2026 та ГВА 760553 від 05.03.2026 на 3 арк.; копію попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на 1 арк.; копію супровідного листа та постанови Нововолинського міського суду Волинської області №165/213/26 від 15.04.2026 на 3 арк.; пояснення ОСОБА_3 на 1 арк. (а.с.43 м.к.п.), які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, відповідно (а.с.12-41 м.к.п.) — залишити у матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.368, ст.370, ст.374, ст.381, ст.382, ст.394, ст.395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.389 КК України та звільнити його від покарання на підставі ч.1 ст. 74 КК України.
Речові докази: подання про притягнення до кримінальної відповідальності на 2 арк.; копію вироку Нововолинського міського суду Волинської області №165/2443/25 від 15.07.2025 року на 3 арк.; копію вироку Волинського апеляційного суду №165/2443/25 від 27.11.2025 на 4 арк.; підписку про ознайомлення на 1 арк.; пояснення ОСОБА_3 на 2 арк.; постанову про встановлення днів явки на реєстрацію на 1 арк.; копію листка реєстрації на 1 арк.; копію постанови на 1 арк.; копію вимоги про судимість на 4 арк.; пояснення ОСОБА_3 від 27.04.2026 на 1 арк.; копію попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на 1 арк.; копію супровідного листа та копію постанови Нововолинського міського суду Волинської області №165/213/26 на 2 арк.; копію супровідного листа та з копіями постанов ГБВ 572437 від 27.02.2026 та ГВА 760553 від 05.03.2026 на 3 арк.; копію попередження про притягнення до кримінальної відповідальності на 1 арк.; копію супровідного листа та постанови Нововолинського міського суду Волинської області №165/213/26 від 15.04.2026 на 3 арк.; пояснення ОСОБА_3 на 1 арк., які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, — залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та ст.382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя підпис  ОСОБА_1