ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/32771/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 
за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю., 
за участю: 
представника позивача: Бабій О.М.,
представника відповідача: Єршова В.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 (суддя суду першої інстанції Ільков В.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі, повний текст рішення складений 26.03.2026, в адміністративній справі №160/32771/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
УСТАНОВИВ:
14.11.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/797/5001 від 29.10.2025 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 03.11.2025 року ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” отримано податкове повідомлення – рішення №000/797/5001 від 29.10.2025 року про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за січень 2025 року у розмірі 336 260 526 грн. (форми “В3”). Позивач у позові вказує про те, що предметом камеральної перевірки може бути лише перевірка правильності заповнення податкових декларацій, звітів та реєстрів та своєчасність їх подання. У контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим, перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, повинні бути предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення іншого виду перевірок, а саме - документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України. Позивач вважає, що висновки Акту перевірки є неправомірними у зв`язку з тим, що Відповідач вийшов за межі предмету камеральної перевірки, що встановлені ПК України. Вказує, що на стор. 2 Акта перевірки Відповідач зазначає, що "під час опрацювання декларації використовувалися: податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2025 року від 18.02.2025 №9035606435; інформація комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС (підкреслити): АС "Податковий блок", Єдиний реєстр податкових накладних, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Державний реєстр санкцій". Відповідач в ході проведення камеральної перевірки, неправомірно, в порушення п. 75.1.1. Податкового кодексу України, виходячи за межі свої повноважень, проаналізував дані, а саме: Звіт незалежного аудитора за 2023 рік щодо Позивача; Проміжний результат за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024 компанії Ferrexpo PLC; Ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 по справі “ 757/39743/23-к Ці документи не повинні підлягати аналізу у ході проведення цієї камеральної перевірки, оскільки вони: (1) (2) не є частиною податкової звітності Позивача; не пов`язані з податковою декларацією Позивача з податку на додану вартість за січень 2025 року; (3) не містяться у переліку даних, які підлягають перевірці згідно з пп. 75.1.1 ст. 75 ПК України, тобто в межах камеральної перевірки. (4) не зазначені на сторінці 2 Акту перевірки. Також, позивач посилається на порушення оформлення Податкового повідомлення-рішення. Наголошує, що в самому Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відсутні відомості про застосування до позивача будь яких спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 16.03.2026 задовольнив позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат». Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/797/5001 від 29.10.2025 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційного провадження скаржником було надано та досліджено низку документів, які в сукупності та взаємозв`язку беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЄГЗК»: Відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) від 25.02.2026 № 46-1758/26 (в матеріалах справи): Фонд зазначає, що відповідно до річної декларації ОСОБА_2 за 2016 рік, останній задекларував, що через Міnco Trust є власником акцій Ferrexpo Plc. Апелянт вказує, що згідно з останньою опублікованою звітністю Ferrexpo Plc, мажоритарним акціонером є Fevamotinico SaRL (Люксембург), яка володіє 49.3% акціонерного капіталу Fevamotinico S.a.r.l. повністю належить ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ). Бенефіціарами ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та двоє членів його родини. Згідно з Проспектом емісії акцій Ferrexpo plc від 2007 року, акціонер- продавець (Fevamotinico S.a.r.l) повністю контролюється Міnсо Trust, серед бенефіціарів якого є ОСОБА_5 , який має змогу опосередковано впливати на бізнес Групи. Відповідно до Річного звіту Ferrexpo Plc за 2024 рік, Ferrexpo Plc володіє 100% компанії Ferrexpo AG, яка, в свою чергу, володіє 100% ТОВ «Єристівський ГЗК». Відповідно до фінансової звітності ТОВ «Єристівський ГЗК» за МСФЗ за 2024 рік, контроль над ТОВ «Феррекспо Сервіс» здійснює Ferrexpo AG, яка на 100% належить Ferrexpo plc. Частку менше 50% в Ferrexpo plc утримує ОСОБА_6 , бенефіціарами якої є ОСОБА_5 та його родичі. Відповідно до витягу з Офіційного комерційного реєстру ОСОБА_7 , в період з 2008 по 2020 рік ОСОБА_5 виступав уповноваженим підписантом компанії FERREXPO AG. Відповідно до витягу з Центрального реєстру підприємств Данії, через компанію Vorskla Steel Holdings Limited (Кіпр) ОСОБА_5 є бенефіціарним власником компанії VORSKLA STEEL DENMARK A/S (опосередкована участь 100%), а в період з 2009 до 2022 року одним із власників виступала Fevamotinico SaRL, що свідчить про підконтрольність останньої ОСОБА_8 . Наведені ФГВФО факти свідчать про те, що компанії FERREXPO AG, FERREXPO Plc, Fevamotinico SaRL та Мінсо Trust належать ОСОБА_8 та знаходяться під його контролем. Таким чином, ланцюг корпоративного контролю над позивачем є повністю встановленим: ТОВ «Єристівський ГЗК» на 99,999% належить Ferrexpo AG, яка на 99,999999% належить Ferrexpo Plc, 49,32% акцій якої володіє Fevamotinico S.a.r.l., єдиним власником якої є Fevamotinico Minco Limited, 100% акцій якої належить Credit Suisse Trust Limited, як довірчому власнику трасту The Minco Trust, вигодоодержувачами якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідач вважає висновок суду першої інстанції проте, що неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC» необгрунтованим. Зазначає, що такий висновок суперечить визначенню поняття «кінцевий бенефіціарний власник», наведеному у п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 361-IX. Відповідно до цього визначення, ознакою здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення. Таким чином, для визнання особи кінцевим бенефіціарним власником достатньо встановити, що вона володіє часткою у розмірі не менше 25% через ланцюг контролю. Вимога встановити точний відсоток частки кожного з бенефіціарів трасту є надмірною та не ґрунтується на законі. Крім того, позивач не надав жодних доказів того, що частка ОСОБА_1 в трасті The Minco Trust є меншою за 25% або що він не здійснює вирішального впливу на діяльність позивача. Враховуючи викладене, а також те, що санкції до ОСОБА_1 застосовано Указом Президента України від 12.02.2025 № 81/2025, висновок контролюючого органу про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування на підставі п. 200.4 ст. 200 ПК України є законним та обґрунтованим.
Позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що Східне МУ ДПС по роботі з великими платниками податків у своїй апеляційній скарзі наводить висновки щодо кінцевого бенефіціарного власника Позивача, які викладені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі – ФГВФО) в листі №46- 1758/26 від 25.02.2026 року. Однак слід зазначити, що вищевказаний лист, на який звертає увагу Відповідач в апеляційній скарзі а також в ході розгляду справи в суді першої інстанції, під час камеральної перевірок не був взятий до уваги та відповідно відомості про такий лист відсутні в акті перевірки від 11.03.2025 р. №152/32-00-50- 01/35713283. Позивач зазначає, що оцінка судом доказів, повинна здійснюватися у випадку, якщо відповідачем зазначена інформація покладена в основу акту перевірки. Також, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у ФГВФО відсутні повноваження визначати обставини володіння та контролю Фізичних осіб над компаніями, встановлювати кінцевих бенефіціарних власників таких компаній та давати письмові роз`яснення про їх структуру. 
Також, позивач зазначає, що предметом камеральної перевірки може бути лише перевірка правильності заповнення податкових декларацій, звітів та реєстрів та своєчасність їх подання. У контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 23 травня 2019 року у справі № 804/8228/14, від 23 липня 2020 року у справі № 805/1584/17-а. На думку позивача, висновки Акту перевірки є неправомірними у зв`язку з тим, що Відповідач вийшов за межі предмету камеральної перевірки, що встановлені ПК України. Крім того, позивач зазначає, що в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані у п.17 «дата прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції» - відсутні, що свідчить про відсутність санкцій до позивача. Вказує, що форма ППР не відповідає вимогам чинного законодавства. 
До додаткових пояснень позивач долучив рішення Другого апеляційного адміністративного суду для його врахування під час розгляду справи. 
Відповідач подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких вказує, що Відповідно до 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, за участю тих самих осіб, не доказуються при розгляді іншої справи. Позивач (ТОВ «Єристівський ГЗК») був третьою особою у справі №910/268/23, а отже, встановлений Верховним Судом факт, що ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником позивача, має преюдиційне значення для цієї адміністративної справи. Крім того, Другий апеляційний адміністративний суд у постановах від 22.05.2026 у справах № 440/10547/25 та № 440/9705/25 (копії додано) вже застосував доктрину «підняття корпоративної завіси» до аналогічних правовідносин (відмова в бюджетному відшкодуванні ПДВ у зв`язку з санкціями щодо ОСОБА_1 та дійшов висновку, що ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «Єристівський ГЗК». Ці постанови мають враховуватися судом апеляційної інстанції як приклад однакового застосування норм права в подібних спорах (ч.5 ст.242 КАС України).
Зазначає, що оскільки кінцевим бенефіціарним власником позивача є ОСОБА_1 , до якого застосовано санкції (зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань), то згідно з п. 200.4-1 ст.200 ПК України позивач не має права на бюджетне відшкодування ПДВ. Сума від`ємного значення підлягає зарахуванню в зменшення податкового боргу або до складу податкового кредиту наступного періоду. Отже, ППР №000/797/5001 від 29.10.2025 є законним та обґрунтованим. Просить взяти до уваги додаткові пояснення та застосувати доктрину «підняття корпоративної завіси» для визнання ОСОБА_1 кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Єристівський ГЗК». 
Також просить суд визнати протиправною відмову суду першої інстанції в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та скасувавши рішення суду - закрити провадження у справі, оскільки в силу п. 200.14 ст. 200 ПК України податкове повідомлення – рішення про надання відмови в бюджетному відшкодуванні не підлягає оскарженню.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1 ст. 303 КАС України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.
Так, в первинній апеляційній скарзі відповідач просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат». Жодних заперечень на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі в апеляційній скарзі не наведено. 
В додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач фактично змінює вимоги та обґрунтування апеляційної скарги та просить суд закрити провадження у справі.
Між тим, як видно з матеріалів справи, строк на апеляційне оскарження рішення суду в цій справі завершився 27.04.2026, однак додаткові пояснення про зміну апеляційної скарги відповідач подав до суду 17.06.2026, тобто поза межами строку, встановленого ст. 303 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає за необхідне відмовити Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків в задоволенні заяви про зміну апеляційної скарги, фактично викладеної в додаткових поясненнях. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень сторін по суті спору, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо – збагачувальний комбінат» (далі – ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК»/Позивач) є юридичною особою, платником ПДВ, перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. 
Східним МУ ДПС проведена камеральна перевірка ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість платнику податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) за січень 2025 року. 
За результатами перевірки складено Акт від 11.03.2025 року №152/32-00-50 01/35713283, встановлено порушення вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а саме відсутність права на отримання бюджетного відшкодування задекларованого у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2025 року (№9035606435 від 18.02.2025 року) у розмірі 336 260 526 грн. відповідно до п.200.4 статті 200 Податкового кодексу України). 
Не погоджуючись з Актом, ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» направлено заперечення від 28.03.2025 року №578/03-25.
За результатами засідання постійної комісії Східного МУ ДПС, встановлено, що з урахуванням фактів викладених у заперечені потребують дослідження та проведення додаткової невиїзної перевірка на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, яка буде проведена на підставі наказу Східного МУ ДПС від 10.04.2025 року №82-п.
Наказ Східного МУ ДПС від 10.04.2025 року №82-п було оскаржено у судовому порядку. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 року по справі №160/12771/25 – позовну заяву ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» задоволено, наказ Східного МУ ДПС від 10.04.2025 року №82-п – визнано протиправним та скасовано, зобов`язано Східне МУ ДПС видалити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дати 26.05.2025 року у графі початок проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку та дати 13.06.2025 року у графі – закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025 року апеляційну скаргу Східного МУ ДПС – залишено без задоволення , а рішення – без змін.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2025 року – відмовлено у відкритті касаційного провадження.
За результатами засідання постійної комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок дійшли до висновку, що з урахуванням судових рішень по справі №160/12771/25 та відсутністю доказів, що спростовують висновки акту та підтверджують позицію підприємства, висновки до Акту камеральної перевірки від 11.03.2025 №152/32-00-50-01/35713283 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» (код ЄДРПОУ 35713283) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість платнику податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), за січень 2025 року», щодо встановлених правопорушень ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК», є правомірними та відповідають нормам діючого податкового законодавства, а аргументи, наведені у запереченнях, не надають підстав для їх скасування або зміни. 
За рішенням комісії було складено та направлено в адресу позивача податкове повідомлення-рішення за формою «В3» від 29.10.2025 року №000/797/5001 про відсутність права ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення у розмірі 336 260 526 грн. задекларованого у податковій звітності з податку на додану вартість від 18.02.2025 № 9035606435.
За результатами перевірки, податковим органом встановлено, що у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється відображення даних, інформації, дій, які безпосередньо стосуються платника податків, а саме ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК».
За даними Державного реєстру санкцій, щодо ОСОБА_1 (ZhevahoKostiantyn, податковий номер НОМЕР_1 ) у порядку, встановленому Законом України від 14 серпня 2014 року №1644-VІІ «Про санкції», було прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію указом Президента України від 12.02.2025 №81/2025 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 12 лютого 2025 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» код ЄДРПОУ 35713283 є:-99,9990000001% FERREXPO AG, країна – Швейцарія;-0,0009999999% ТОВ «Феррекспо Сервіс», країна – Україна, який на 100% належить FERREXPO AG. Акції FERREXPO AG належить:- 99,999999% «FERREXPO PLС», країна - Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії;- 0,000001% ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), громадянин Швейцарській Конфедерації. 
Примітка: Феррекспо ПЛС є публічною компанією, акції якої допущені до торгів на Лондонській фондовій com/st біржі (https://www.londonstockexchange. оck/FXPO/ferrexpo-plc/company-page), та на яку не поширюються вимоги ст.5 Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» згідно з ч.8 цієї статті. 
Феррекспо ПЛС володіє всіма акціями Феррекспо АГ, крім однієї. 
Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що враховуючи положення, ч.1 ст. 5-1 Закону України від 06.12.2019 року № 361-IX ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» повинно мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника, а тому зобов`язано подавити інформацію про кінцевого бенефіціарного власника для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так як ч.8 ст. 5 1 Закону України від 06.12.2019 року № 361-IX не стосується обставин ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК». 
Відповідач вважає, що оскільки ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» цілеспрямовано створило умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, щодо визначення кінцевого бенефіціарного власника, контролюючий орган не позбавлений можливості використовувати інші джерела інформації. 
ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» на виконання вимог абзацу четвертого пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу надано до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків засобами електронного зв`язку 09.05.2024 (вх. №3702/6/ЕКПП) Звіт незалежного аудитора за 2023 рік, в розділі 810000 «Примітки - Корпоративна інформація та Звіт про відповідність вимогам МСФЗ».
У зв`язку із наведеним, відповідачем було встановлено, що контроль над ТОВ "Феррекспо Сервіс" здійснює компанія Ferrexpo AG, яка на 100% знаходиться у власності Ferrexpo plc ("Кінцева материнська компанія") (надалі разом із дочірніми підприємствами іменуються "Група компаній Ferrexpo"). Частку менше 50% в компанії Ferrexpo рlс у кінцевому рахунку утримує компанія Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, яка належить ОСОБА_8 та його найближчим родичам.». 
Документом «Проміжний результат за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 року» компанії Ferrexpo PLC (опублікований 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com ) встановлено: «Найбільшим акціонером групи є «Fevamotinico S.a.r.l.» («Fevamotinico»), компанія, яка зареєстрована в Люксембурзі. Fevamotinico в кінцевому підсумку повністю належить «The Minco Trust», бенефіціарами якого в свою чергу є ОСОБА_5 та двоє членів його родини. 
На момент опублікування цього звіту, Fevamotinico володіє 49,3 % акціонерного капіталу «FERREXPO PLC» (31.12.2023 – 49,3 %, 30.06.2023 – 49,5 %).» 
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» код ЄДРПОУ 35713283.
З урахуванням наведеного, Східним МУ ДПС було прийнято рішення №000/797/5001 від 29.10.2025 року. 
Позивач не погоджуючись із такими висновками, здійсненими в акті, не погодившись із рішенням контролюючого органу, звернувся до суду з даним позовом, з посиланням на те, що підстави для застосування по відношенню до ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» положень п. 200.4-1 ст. 200 ПК України відсутні.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено того, що саме ОСОБА_1 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» на рівні не менше 25%. Відтак, відсутні підстави для ухвалення оскаржуваного ППР про відмову в бюджетному відшкодуванні. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень..
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки. Пунктом 79.2 цієї статті встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У взаємозв`язку з викладеним, Законом України від 10.08.2023 №3317-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), окремі положення якого набрали чинності з 03.09.2023, а Закон у цілому з 29.01.2024, статтю 200 ПК України було доповнено, зокрема, пунктами 200.41, 200.121, 200.141 такого змісту:
"200.41. Платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення (із змінами, внесеними згідно із Законом №3813-IX від 18.06.2024 року).
Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
200.121. З дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.
Зазначена в абзаці першому цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
200.141. Якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування.
Таке податкове повідомлення-рішення не підлягає оскарженню".
Законом України від 18.06.2024 №3813-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства, який набрав чинності з 01.08.2024, ПК України було доповнено, зокрема, підпунктом 14.1.2411 такого змісту: 
"14.1.2411. Термін "кінцевий бенефіціарний власник" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".
Відповідно до преамбули Закону України від 06.12.2019 року №361-IX "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", який набрав чинності з 28.04.2020 року, цей Закон спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (надалі Закон №361-IX).
За визначенням, наведеним у пункті 30 частини першої статті 1 вказаного Закону, кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.
Кінцевим бенефіціарним власником є:
для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для трастів, утворених відповідно до законодавства країни їх утворення, - засновник, довірчий власник, захисник (за наявності), вигодоодержувач (вигодонабувач) або група вигодоодержувачів (вигодонабувачів), а також будь-яка інша фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність трасту (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);
для інших подібних правових утворень - особа, яка має статус, еквівалентний або аналогічний особам, зазначеним для трастів.
Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.
Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.
Стаття 51 Закону №361-IX регулює питання, пов`язані з інформацією про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону №361-IX, юридичні особи повинні мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або його відсутність та структуру власності.
Юридичні особи зобов`язані подавати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або про його відсутність та структуру власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Юридичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб, і фізичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб та/або здійснюють вирішальний вплив на їхню діяльність, зобов`язані надавати на запит юридичних осіб інформацію, необхідну для подання юридичною особою для внесення або актуалізації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи, а також самостійно повідомляти юридичних осіб про зміну кінцевого бенефіціарного власника та/або структури власності юридичної особи протягом 5 робочих днів з дати виникнення такої зміни.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Закону №361-IX, форма та зміст структури власності юридичної особи встановлюються положенням, яке затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за погодженням з Міністерством юстиції України, крім осіб, визначених абзацами другим і третім цієї частини.
Методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника розробляється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за результатами проведеного обговорення з громадськістю, затверджується Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.
Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 51 Закону №361-IX Кабінет Міністрів України спільно з Національним банком України постановою від 19.09.2023 №1011 затвердив Методологію визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника, метою якої є створення ефективної системи у сфері розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників, удосконалення процесу визначення юридичними особами кінцевих бенефіціарних власників (надалі - Методологія).
Методологія підлягає державній реєстрації.
За умовою статті 1 Закону №361-IX ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
З огляду на зміст приведеної норми Закону, суд не може тлумачити її в будь-який інший спосіб, ніж той, що закладений в її суть із прив`язкою до точного відсоткового значення - принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу.
Встановлені обставини справи свідчать, що фактичною підставою для висновку відповідача про відсутність у ТОВ "ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК" права на бюджетне відшкодування за січень 2025 року послугували обставини, встановлені в ході проведення перевірки, щодо наявності рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема, щодозупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, щодо кінцевого бенефіціарного власника (контролера) позивача - фізичної особи ОСОБА_13 .
Так, Указом Президента України від 12.02.2025 №81/2025 Про рішення Радинаціональної безпеки та оборони України від 12 лютого 2025 року «Про застосування персональнихспеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію рішення РНБО про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відносно ОСОБА_14 безстроково.
Підставою для висновку контролюючого органу про те, що ОСОБА_5 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» код ЄДРПОУ35713283 у розмірі 49,3% послугували наступні обставини.
Звіт незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024 року), з посиланням на те, що згідно схематичного зображення структури власності ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань зображено всіх учасників структури власності ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК”. 
Акціями підприємства ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” володіє:- 99,9990000001% FERREXPO AG, країна Швейцарія;- 0,0009999999% ТОВ “Феррекспо Сервіс”, країна Україна, який на 100% належить FERREXPO AG. 
Акції FERREXPO AG належить:- 99,999999% “FERREXPO PLС”, країна - Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії;- 0,000001% Вольфрам Куоні, громадянин Швейцарській Конфедерації. Інша фізична особа, що здійснює контроль, зазначено з позначкою “відсутня”.
Відповідно до розділу 810000 “Примітки - Корпоративна інформація та Звіт про відповідність вимогам МСФЗ” Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024): “Станом на 31 грудня учасники Компанії та їхні відповідні частки були представлені таким чином: 2023 рік:- Ferrexpo AG (Швейцарія) - 8 263 615 тис. грн., 99,999%;- ТОВ "Феррекспо Сервіс" (Україна) 83 тис. грн., 0,001%;- Усього 8 263 698 тис. грн., 100,00%. 2022 рік:- Ferrexpo AG (Швейцарія) - 8 263 615 тис. грн., 99,999%;- ТОВ "Феррекспо Сервіс" (Україна) 83 тис. грн., 0,001%;- Усього 8 263 698 тис. грн., 100,00%. 
Контроль над ТОВ "Феррекспо Сервіс" здійснює компанія Ferrexpo AG, яка на 100% знаходиться у власності Ferrexpo plc ("Кінцева материнська компанія") (надалі разом із дочірніми підприємствами іменуються "Група компаній Ferrexpo"). 
Частку менше 50% в компанії Ferrexpo рlс у кінцевому рахунку утримує компанія Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, яка належить ОСОБА_15 та його найближчим родичам." 
Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікованого 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com. 
Згідно матеріалів перевірки, при проведенні перевірки використано дані проміжного результату за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 компанії Ferrexpo PLC (опублікованого 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com): 
Мова оригіналу: “The largest shareholder of the Group is Fevamotinico S.a.r.l. (Fevamotinico), a company incorporated in Luxembourg. Fevamotinico is ultimately wholly owned by The Minco Trust, of which Kostyantin Zhevago and two other members of his family are the beneficiaries. At the time this report was published, Fevamotinico held 49.3% (31 December 2023: 49.3%; 30 June 2023: 49.5%) of Ferrexpo plc's issued share capital.”.
“Найбільшим акціонером групи є “Fevamotinico S.a.r.l.” (“Fevamotinico”), компанія, яка зареєстрована в Люксембурзі. Fevamotinico в кінцевому підсумку повністю належить “The Minco Trust”, яка в свою чергу належить ОСОБА_15 та двоє інших членів його родини є бенефіціарами. На момент опублікування цього звіту, Fevamotinico володіє 49,3 % акціонерного капіталу “FERREXPO PLC” (31.12.2023 49,3 %, 30.06.2023 49,5 %).”.
Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 по справі № 757/39743/23-к (розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, reyestr.court.gov.ua).
У акті перевірки зазначено, що "відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 по справі №757/39743/23-к (розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, reyestr.court.gov.ua).
Так, у ході проведення досудового розслідування з Єдиного державного реєстру декларацій встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_10 з 19.04.2007 року наявні корпоративні права у вигляді 231 400 000 акцій, номінальною вартістю 7230000 гривень, емітентом яких є юридична особа зареєстрована в Республіці Сінгапур “The Minco Trust”, код 26462335. Отже, ОСОБА_10 є беніфіціарним власником компанії “The Minco Trust” юридична особа, яка зареєстрована в Республіці Сінгапур, код 26462335. 
Отже, дослідивши докази по справі, було встановлено, що фактичною підставою для висновку перевірки про відсутність у Товариства права на бюджетне відшкодування за січень 2025 року у контексті норми п. 200.4 1 ст. 200 ПК України були взяті з`ясовані в ході перевірки обставини того, що за даними Державного реєстру санкцій, щодо ОСОБА_1 , (податковий номер НОМЕР_1 ) у порядку, встановленому Законом України від 14.08.2014 №1644-VІІ “Про санкції”, прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. Санкції введено в дію Указом Президента України від 12.02.2025 №81/2025 Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 12.02.2025 “Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)” Додаток 1, позиція 3. Дата прийняття рішення про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку встановленому Законом України від 14.08.2014 №1644-VІІ “Про санкції”: 12.02.2025. Термін дії санкцій - безстроково.
Відповідач вважає, що ОСОБА_1 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%, про що свідчать проаналізовані перевіркою: Проміжний результат компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024, опублікованого 31.07.2024 на офіційному сайті www.ferrexpo.com. 
Водночас, під час розгляду справи, судом встановлено, що згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ "Єристівський ГЗК", у графі "Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи" значиться, що кінцевий бенефіціарний власник відсутній.
Причина відсутності кінцевого власника: "неможливо визначити КБВ через наявність у структурі власності публічної компанії, акції якої допущені до торгів на Лондонській Фондовій Біржі". (Додаток- Меморандум щодо корпоративного управління Феррекспо ПЛС -доказ, того що акції Феррекспо ПЛС допущені до торгів на Лондонської Фондової Біржі).
Відповідно до п.2 ст.74 КАС України документами, що встановлюють учасників (засновників) є лише установчі документи певної особи приватного права та/або реєстраційні документи країни, де зареєстрована така особа приватного права.
Формулюючи висновок про те, що ОСОБА_15 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі "ТОВ "Єристівський ГЗК" у розмірі 49,3%, відповідач взяв до уваги з`ясовані в ході документальної перевірки, зокрема, обставини того, що при проведенні перевірки використано дані Проміжного результату за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024 компанії Ferrexpo PLC (опублікованого 31.07.2024 на офіційному веб-сайті www.ferrexpo.com): 
Мова оригіналу: “The largest shareholder of the Group is Fevamotinico S.a.r.l. (Fevamotinico), a company incorporated in Luxembourg. Fevamotinico is ultimately wholly owned by The Minco Trust, of which Kostyantin Zhevago and two other members of his family are the beneficiaries. At the time this report was published, Fevamotinico held 49.3% (31 December 2023: 49.3%; 30 June 2023: 49.5%) of Ferrexpo plc's issued share capital.”. 
Переклад: “Найбільшим акціонером групи є “Fevamotinico S.a.r.l.” (“Fevamotinico”), компанія, яка зареєстрована в Люксембурзі. Fevamotinico в кінцевому підсумку повністю належить “The Minco Trust”, яка в свою чергу належить ОСОБА_15 та двоє інших членів його родини є бенефіціарами. 
На момент опублікування цього звіту, Fevamotinico володіє 49,3 % акціонерного капіталу “Ferrexpo PLC” (31.12.2023 49,3%, 30.06.2023 49,5%)”. З наведеної у проміжному звіті інформації неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC, а також можливість здійснення вирішального впливу на Товариство, оскільки вигодонабувачами трасту The Minco Trust є ОСОБА_15 та двоє інших осіб. 
Слід вказати про те, що представником позивача надано суду витяг щодо Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.), реєстраційний № В128246, отриманий із Торгового Реєстру ОСОБА_16 (додаток доказ - Витяг щодо Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л отриманий із Торгового Реєстру Люксембургу) Відповідно до Витягу, єдиним (100%) учасником Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.) є юридична особа Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед), реєстраційний № 233846. 
Згідно з даним Витягом, Фізична особа не має жодної ролі у Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.). 
Відповідно до свідоцтва з офіційного реєстру Республіки Кіпр, єдиним акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед) є The Minco Trust (Зе Мінко Траст), який представлений Credit Suisse Trust (Кредіт Суісс Траст) у якості довірчого власника The Minco Trust (Зе Мінко Траст).
Відповідно до даного документа Фізична особа ОСОБА_1 не є акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед). 
Як зазначено в акті документальної перевірки, на офіційному веб-сайті ТОВ “Єристівський ГЗК” (https://www.ferrexpo.com/media/1esexgwi/ferrexpo-2024-interim-results.pdf ) у підрозділі “Note 1: Corporate information Organisation and operation” (Примітка 1: Корпоративна інформація Організація та функціонування) розділу “Notes to the Interim Condensed Consolidated Financial Statements” (Примітки до проміжної скороченої консолідованої фінансової звітності) 31.07.2024 було розміщено публікацію із заголовком “Interim Results for the six months ended 30 June 2024 Resilience drives an improved performance” (Проміжні результати за шість місяців, що закінчилися 30 червня 2024 року Стійкість сприяє покращенню продуктивності), в якій мова, крім іншого, йде про те, що “The largest shareholder of the Group is Fevamotinico S.a.r.l. (Fevamotinico), a company incorporated in Luxembourg. Fevamotinico is ultimately wholly owned by The Minco Trust, of which Kostyantin Zhevago and two other members of his family are the beneficiaries. At the time this report was published, Fevamotinico held 49.3% (31 December 2023: 49.3%; 30 June 2023: 49.5%) of Ferrexpo plcs issued share capital.”. 
При цьому, слід вказати про те, що аналізуючи зміст вищенаведеної публікації, встановлено, що з наведеної у проміжному звіті інформації неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC, а також можливість здійснення вирішального впливу на Товариство, оскільки вигодонабувачами трасту The Minco Trust є ОСОБА_1 та ще двох осіб. 
Отже, враховуючи наведене вище, суд першої інстанції правильно вказав, що висновки відповідача про володіння ОСОБА_1 часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу “Ferrexpo PLC” або прав голосу юридичної особи у контексті змісту Проміжних результатів за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024 року, є передчасними, оскільки з наведеної у Проміжних результатах інформації неможливо встановити розмір частки кожного з вигодонабувачів трасту The Minco Trust у статутному капіталі компанії Ferrexpo PLC, як і можливість здійснення вирішального впливу на Товариство з боку конкретної особи. 
Іншою обставиною, покладеною в основу висновку перевірки, є результат аналізу контролюючим органом Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ “Єристівський ГЗК”, з якого у підсумку контролюючий орган дійшов висновку про те, що компанія “Fevamotinico S.a.r.l.” належить “The Minco Trust”, яка у свою чергу належить ОСОБА_15 та двом іншим особам. 
Так, відповідач в акті вказує про те, що відповідно до розділу 810000 “Примітки Корпоративна інформація та Звіт про відповідність вимогам МСФЗ” Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ “ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК” (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024): “Станом на 31 грудня учасники Компанії та їхні відповідні частки були представлені таким чином: 2023 рік: - Ferrexpo AG (Швейцарія) - 8 263 615 тис. грн., 99,999%; - ТОВ "Феррекспо Сервіс" (Україна) 83 тис. грн., 0,001%; - Усього 8 263 698 тис. грн., 100,00%. 2022 рік: - Ferrexpo AG (Швейцарія) - 8 263 615 тис. грн., 99,999%;- ТОВ "Феррекспо Сервіс" (Україна) 83 тис. грн., 0,001%; - Усього 8 263 698 тис. грн., 100,00%. 
Контроль над ТОВ "Феррекспо Сервіс" здійснює компанія Ferrexpo AG, яка на 100% знаходиться у власності Ferrexpo plc ("Кінцева материнська компанія") (надалі разом із дочірніми підприємствами іменуються "Група компаній Ferrexpo"). 
Частку менше 50% в компанії Ferrexpo рlс у кінцевому рахунку утримує компанія Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, яка належить ОСОБА_15 та його найближчим родичам." 
Суд зазначає, що контролюючий орган, фокусуючи увагу на розмірі частки в компанії Ferrexpo рlс (50%), яку у кінцевому рахунку утримує компанія The Мinсо Trust, яка була створена для управління часткою участі у Групі компаній Ferrexpo, стверджує про опосередковану приналежність цієї частки ОСОБА_15 та двом іншим особам без вказівки на відсоток частки акціонерного капіталу кожного з вигодонабувачів. 
При цьому, лише зміст Звіту незалежного аудитора за 2023 рік по ТОВ “Єристівський ГЗК” (вх. №3702/6/ЕКПП від 09.05.2024), як і зміст Проміжних результатів за шість місяців, що закінчилися 30.06.2024, не доводить факту того, що ОСОБА_15 є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ “Єристівський ГЗК” саме у розмірі 49,3 %. 
Суд зазначає, що посилання відповідача на те, що бенефіціарами The Minco Trust є «Жеваго Костянтин та двоє членів його родини», саме по собі не доводить факт наявності у конкретної фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника у розумінні законодавства України, оскільки: по-перше, таке формулювання є оціночним та неконкретизованим, не містить жодних відомостей щодо розподілу часток між зазначеними особами, характеру їх прав, порядку реалізації повноважень тощо; по-друге, відповідно до наведеного вище визначення кінцевого бенефіціарного власника, вирішальний вплив може бути встановлений лише за наявності передбачених законом ознак прямого або непрямого контролю.
Як вже зазначалося, ознакою прямого вирішального впливу є безпосереднє володіння часткою урозмірі не менше 25 відсотків статутного капіталу або прав голосу юридичної особи. Разом з тим матеріали перевірки не містять жодних доказів того, якою саме часткою володіє ОСОБА_13 , зокрема,у The Minco Trust, та чи перевищує така частка встановлений законом поріг.
Зі свого боку, ознакою здійснення непрямого вирішального впливу є, серед іншого, володіння часткою у відповідному розмірі через пов`язаних осіб. Водночас сам по собі факт того, що бенефіціарами The Minco Trust є три особи, які належать до однієї родини, не є достатнім для висновку про наявність непрямого вирішального впливу однієї з них безпосередньо на ТОВ"ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК».
У цьому випадку контролюючий орган обмежився констатацією наявності родинного зв`язку між трьома особами, однак не встановив ані кількісних показників володіння, ані ступеню пов`язаності цих осіб, що є обов`язковими елементами для висновку про здійснення вирішального впливу.
Колегія суддів зазнчає, що саме на контролюючий орган покладається обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття рішення, у тому числі обставин, що свідчать про здійснення конкретною фізичною особою прямого або непрямого вирішального впливу на діяльність позивача. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях чи загальних посиланнях на інформацію, яка до того ж не може бути використана як доказ.
Отже, висновки про наявність вирішального впливу можуть бути покладені в основу владного рішення лише за умови їх належного встановлення та доказування у конкретних правовідносинах. За відсутності такого доказування відповідні твердження не можуть вважатися юридично обґрунтованими.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховний Судом у постанові від 11.02.2026 у справі№440/7294/25.
Щодо посилання на ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справу Київського апеляційного суду від 30.01.2025 у справі №757/39743/23-к. Посилаючись на вказану ухвалу, контролюючий орган наполягає на тому, що Жеваго є бенефіціарним власником та опосередковано володіє часткою у статутному капіталі ТОВ “Єристівський ГЗК” у розмірі 49,3%. 
Як зазначено в акті камеральної перевірки, ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 30.01.2025 (https://reyestr .court.gov.ua/Review/124916819) за наслідками розгляду апеляційної скарги представника Компанії Феррекспо АГ “Ferrexpo AG” на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62019000000000890 від 14.06.2019 та накладено арешт (повний перелік зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали), залишено без змін, а апеляційну скаргу представника Компанії Феррекспо АГ “Ferrexpo AG” без задоволення……
При цьому, слід вказати про те, що обвинувальний вирок в матеріалах справи – відсутній.
Отже, доводи, покладені в основу ухвали слідчого судді на стадії досудового розслідування, не мають наперед встановленої сили ні для учасників кримінального провадження, ні для учасників будь-якого іншого провадження аж до постановлення вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Інформація, на яку посилається відповідач щодо ролі Фізичної особи у Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.) є недостовірною з огляду на наступне. Відповідно до офіційної звітності Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС), а саме: річного звіту та фінансової звітності Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) за 2024 рік, опублікованої 10 квітня 2025 року, станом на 31 грудня 2024 року[1], 49,32% акцій компанії Ferrexpo PLC (Феррекспо ПЛС) належать компанії Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.), якою, в свою чергу, на 100% непрямо володіє траст The Minco Trust (Зе Мінко Траст). 
Позивач отримав із Торгового Реєстру Люксембургу Ґ.І.Е. (далі – "Торговий реєстр") витяг щодо Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.), реєстраційний № В128246. 
Торговий реєстр є офіційним переліком усіх фізичних та юридичних осіб, що займаються торгівлею відповідно до законодавства Великого Герцогства Люксембург. 
Витяг є офіційним документом, що засвідчується адміністратором Торгового реєстру. 
Таке засвідчення гарантує справжність походження та цілісність інформації у Витязі стосовно даних, що містяться у Торговому реєстрі (відповідно до примітки 3 у Витязі). 
Згідно Витягу, єдиним (100%) учасником Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.) є юридична особа Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед), реєстраційний № 233846, а не Фізична особа. Згідно з Витягом, Фізична особа не має жодної ролі у Fevamotinico S.a.r.l. (Февамотініко С.а.р.л.). Відповідно до свідоцтва з офіційного реєстру Республіки Кіпр[4], єдиним акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед) є згаданий The Minco Trust (Зе Мінко Траст), який представлений Credit Suisse Trust (Кредіт Суісс Траст) у якості довірчого власника The Minco Trust (Зе Мінко Траст). 
Отже, Фізична особа так само не є акціонером Fevamotinico Minco Limited (Февамотініко Мінко Лімітед). 
Таким чином, наведені відповідачем аргументи спростовуються даними із офіційних джерел щодо факту нібито наявності у Фізичної особи статусу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Позивача, як і наявність такого статусу у будь- якої іншої фізичної особи.
Також, відповідач у своїх додаткових поясненнях наводить висновки щодо КБВ Позивача, які викладені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі – ФГВФО) в листі №46-1758/26 від 25.02.2026 року.
При цьому, слід вказати, що вищевказаний лист, на який звертає увагу відповідача у додаткових поясненнях, в ході камеральної перевірок не був взятий до уваги та відповідно відомості про такий лист відсутні в акті перевірки від 11.03.2025р. №152/32-00-50-01/35713283. 
Також, виклад інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наведений в листі від 25.02.2026 №46-1758/26 не є фактом, який може братися податковим органом як беззаперечний доказ певних обставин.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 10.01.2024 у справі№910/268/23 колегія суддів вважає необгрнутованою, оскільки на вказане судове рішенн немає посилань в акті перевірки.
Більше того, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 4 та 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якоївстановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Так, наведена постанова Верховного Суду ухвалена за результатом розгляду касаційної скарги у господарській справі на ухвалу про забезпечення позову. Вказана постанова стосується процесуального питання - забезпечення позову. Водночас, обставини, наведені судом під час розгляду такого процесуального питання, встановлюються в межах попередньої оцінки доводів сторін та доказів на предмет наявності підстав та ризиків, з якими суд пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Отже такі обставини не можуть вважатися обставинами, встановленими рішенням суду по суті спору ,яке набрало законної сили та, відповідно, у розумінні статті 78 КАС України, не маютьпреюдиційного значення для адміністративного суду та не впливають на встановлення обставин івирішення спору по суті.
Посилання відповідача на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2026 в адміністративній справі № 440/10547/25 у справі за позовом за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, як на судове рішення висновки щодо застосування норм права якого мають бути враховані судом на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України колегія суддів не примає та зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що ч. 5 ст. 242 КАС України не передбачено обов`язкове врахування судом висновків суду апеляційної інстанції при виборі та застосуванні норм права під час розгляду справи, відтак під час розгляду цієї справи колегія суддів не має правових підстав для врахування висновків Другого апеляційного адміністративного суду, викладених у постанові від 22.05.2026 в адміністративній справі № 440/10547/25. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат».
Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги не існує. 
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 в адміністративній справі № 160/32771/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Постанова в повному обсязі складена 29.06.2026. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай