ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 580/11654/24
адміністративне провадження № К/990/23817/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., -
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2025 року у складі колегії суддів: Файдюка В.В. (головуючий), суддів: Епель О.В., Мєзєнцева К.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , виходячи з десяти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.
2. Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 25 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовив.
3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 6 травня 2025 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року скасував та ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ), у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України від 6 червня 1996 року №230/96-ВР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17 вересня 2024 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків від десяти мінімальних пенсії за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням попередньо виплачених коштів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Суди попередніх інстанцій встановили:
4.1 З 4 грудня 2007 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Черкаській області.
4.2 Відповідно до заяви позивачки від 6 квітня 2023 року останню переведено на пенсію у разі втрати годувальника, яку обчислено у розмірі 4 533,48 грн відповідно до пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
4.3 У вересні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дзісь А.Р. звернувся до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до рішення Конституційного Суду України від 7 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 та відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше десяти мінімальних пенсій за віком.
4.4 Листом від 16 жовтня 2024 року №13285-12503/К-02/8-2300/24 відповідач повідомив про те, що з 6 квітня 2023 року позивачку переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а остання не є особою з інвалідністю.
4.5 Вважаючи необґрунтованою відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ ПФУ в Черкаській області звернулося із касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує, що судові рішення у цій справі можуть бути оскаржені у касаційному порядку на підставі підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
6. Позивачка подала відзив на касаційну скаргу. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
7. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних відносинах, виходить з наступного.
8. Як убачається з матеріалів справи позов заявлений про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , виходячи з десяти мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.
9. 17 вересня 2024 року адвокат Дзісь А.Р., подав від імені позивачки заяву, в якій просив перерахувати її пенсію у разі втрати годувальника відповідно до рішення Конституційного Суду України від 7 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021 та статті 54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону України від 6 червня 1996 року№230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше 10 мінімальних пенсій за віком. До заяви додав ордер, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію згоди на обробку персональних даних.
10. Відповідач листом від 16 жовтня 2024 року повідомив, що згідно з документами пенсійної справи позивачці з 4 грудня 2007 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 6 квітня 2023 року її переведено на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , як особи з інвалідністю 1 групи від захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ. Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи позивачка не є особою з інвалідністю.
11. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 6 травня 2025 року скасував рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року та ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17 вересня 2024 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків від десяти мінімальних пенсії за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням попередньо виплачених коштів.
12. Звернувшись з апеляційною скаргою, позивачка в прохальній частині, зокрема, зазначила про зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити їй з 17 вересня 2024 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків від десяти мінімальних пенсії за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням попередньо виплачених коштів.
13. Зміст зазначених вимог вказує на зміни позивачкою у такий спосіб підстав заявленого нею позову.
14. Право позивача змінити предмет або підстави позову, а також порядок подання відповідної заяви передбачені частиною першою статті 47 КАС України.
15. Ці вимоги, фактично становили нову підставу позову.
16. Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою наведені обставини, дав оцінку зазначеним вимогам позивачки та ухвалив рішення, яким скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про задоволення цих вимог шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР та зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17 вересня 2024 року (дати звернення за перерахунком) перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР у розмірі 50 відсотків від десяти мінімальних пенсії за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням попередньо виплачених коштів.
17. Відповідно до частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
18. Таким чином, суд апеляційної інстанції вийшов за межі апеляційного перегляду, визначені статтею 308 КАС України, оскільки дав оцінку новим доводам позивачки по суті позовних вимог (новій підставі позову), які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
19. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про наявність права у позивачки на перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника зроблений не за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині. Такий висновок суду апеляційної інстанції є передчасним, оскільки суд не навів мотивів неправильності неврахування наведених підстав позову судом першої інстанції, з огляду на аргументи апеляційної скарги.
20. Зазначені порушення норм процесуального права, допущені судом апеляційної інстанції, не дозволяють суду касаційної інстанції здійснити в межах доводів касаційної скарги перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій відповідних норм матеріального права у спірних відносинах.
21. З огляду на викладене та враховуючи приписи частин другої і четвертої статті 353 КАС України, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до цього ж суду.
Керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково. 
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2025 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа
Судді: Я.О. Берназюк С.М. Чиркін