ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року	справа № 380/22787/25  м. Львів	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, у повному обсязі в розмірі 1 млн гривень, яка передбачена абз. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах, у повному обсязі в розмірі 1 млн гривень, яка передбачена абз. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26.02.2022 до 09.09.2025 проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_1 . Наголошує, що за час проходження служби брав безпосередню участь у бойових діях у періоди з 15.06.2022 до 15.07.2022, з 27.08.2022 до 05.10.2022, з 11.10.2022 до 20.12.2022, з 01.02.2023 до 14.03.2023, з 09.04.2025 до 24.04.2025, що в сукупності становить понад 6 місяців. Під час проходження служби отримав захворювання та рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №184/25/10832/Р від 27.10.2025 позивачу встановлено 3 групу інвалідності. 09.09.2025 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Констатує, що при звільненні з військової служби йому не нараховано та не виплачено одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах, у повному обсязі в розмірі 1 млн, яка передбачена п. 4 постанови №153. З метою реалізації права на отримання цієї винагороди звернувся до відповідача із заявою, у відповідь на яку повідомлено, що у військовій частині НОМЕР_1 взято на опрацювання питання документального підтвердження належності нарахування та виплати позивачу грошової винагороди, передбаченої п. 4 постанови №153, проте доказів здійснення нарахування винагороди, подання заявки на виділення коштів для здійснення її виплати до відповіді не долучено. Вважаючи поведінку відповідача щодо непризначення та невиплати одноразової грошової винагороди протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
10.12.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин і правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що за декілька місяців до звільнення позивач звернувся в усній формі до стройової штабу військової частини НОМЕР_1 із заявою, що він є особою з числа тих, хто до набрання чинності постановою №153 у віці до 25 років був призваний на військову службу під час воєнного стану, проходить військову службу та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, та просив виплатити йому матеріальну винагороду відповідно до вимог постанови №153. Зважаючи на наведене, відповідач скерував запити від 31.08.2025 вих. №1839/4351 та від 02.09.2025 вих. №1839/4383 до військової частини НОМЕР_4 про надання необхідних документів, зокрема: довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин, під час проходження позивачем служби у підпорядкованих частинах НОМЕР_3 та НОМЕР_2 . Однак на вказані запити відповіді не надано. Наголошує, що після звільнення ОСОБА_1 повторно звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 18.09.2025 про здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, на що військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь від 10.10.2025 №1839/5109, в якій зазначено, що питання по виплаті знаходиться в опрацюванні і про результати буде повідомлено додатково. 
15.11.2025 військовою частиною НОМЕР_1 повторно скеровані запити до військової частини НОМЕР_4 (вих.№1839/5826 та вих.№1839/5827) з вимогою надати інформацію за формою встановленого зразка згідно додатків № 1 та № 2 до окремого доручення МОУ №5601/уд від 26.09.2025, а саме (1) довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин та (2) довідки про неотримання винагороди під час проходження молодшим лейтенантом ОСОБА_2 служби у підпорядкованих частинах НОМЕР_3 та НОМЕР_2 . На вказані повторні запити відповіді також не надано. Констатує, що без наявності вищевказаних довідок неможливо сформувати пакет документів відповідно до Доручення МОУ №5601/уд та передати його на розгляд комісії для ухвалення рішення щодо виплати винагороди. З урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову.
12.12.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій, покликаючись на приписи Доручення МОУ №5601/уд, стверджує, що командири військових частин (установ) повинні: провести аналіз наявності зазначених вище військовослужбовців (у тому числі, які після 13.02.2025 загинули (померли) або були звільнені зі служби та виключені зі списків особового складу військових частин (установ)) та не отримали винагороду, за результатами аналізу скласти контрольні списки; організувати роботу, в тому числі шляхом здійснення відповідних запитів до інших військових частин (установ), в яких проходили службу військовослужбовці або до яких вони відряджались для виконання бойових (спеціальних) завдань, щодо отримання необхідної інформації; в п`ятиденний термін здійснити оформлення (надання) довідок за формою, що додається (Додаток 1), тощо; за результатами проведеної роботи здійснити розрахунки потреби в коштах для виплати винагороди та до 10.09.2025 подати узагальнену інформацію (заявки) за підпорядкованістю до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Крім того наголошує, що відповідач обмежився лише направленням відповідних запитів за попереднім місцем проходження служби позивача (ненадавши підтвердження про отримання цих запитів вказаними військовими частинами), невживши всіх законних заходів для отримання відповідей на направлені запити та подальшої виплати винагороди.
Частиною 5 ст. 262 КАС України унормовано, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки відсутнє клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 11.04.2016 серії НОМЕР_5 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №4 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення, призначено на посаду кулеметника 2 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.08.2022 №169 старшого солдата ОСОБА_1 з 10.08.2022 виключено з особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
За змістом витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.08.2022 №196 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення з 11.08.2022.
Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 28.03.2023 №89, старшого солдата ОСОБА_1 з 28.02.2023 вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби місто Київ. 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.03.2023 №48 старшого солдата ОСОБА_1 з 30.03.2023 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 19.02.2025 №79 з сержантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу строком до оголошення демобілізації та присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант».
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2025 №283 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , інструктора групи підготовки підрозділів відділення колективної підготовки військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військово частини НОМЕР_6 від 04.09.2025 №445 у відставку за пп. «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців), вважати таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 . З 09.09.2025 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 14.02.2025 №140Д про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 15.06.2022 до 15.07.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 №1671/192УБД про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України старший солдат ОСОБА_1 дійсно в періоди з 27.08.2022 до 05.10.2022, з 11.10.2022 до 20.12.2022, з 01.02.2023 до 14.03.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Харківський район, м. Харків, с. Дементіївка, с. Перемога, с. Алісівка, Чугуївський район, с. Мала Вовча; Донецька область, Бахмутський район, м. Сіверськ, Луганська область, Сіверськодонецький район, н.п. Білогірівка.
Як вбачається із довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої командиром військової частини НОМЕР_7 , молодший лейтенант ОСОБА_1 дійсно в період з 09.04.2025 до 24.04.2025 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, Шосткинського району, н.п. Глухів.
05.08.2025 ВЛК Гарнізонна ВЛК №1 «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військово клінічний госпіталь» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2025 №13/влк провела огляд ОСОБА_1 , за фактом якого видано свідоцтво про хворобу від 05.08.2025 №2025-0805-1551-3788-0. У свідоцтві зазначено діагноз позивача і постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. Непридатний до військової служби.
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 27.10.2025 №184/25/10832/Р ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту Держспецзв`язку. Наявний висновок ВЛК, або ЛЕК або МВЛК. ЗСУ – Збройні Сили України: Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби.
18.09.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги за тривалість проходження служби в бойових умовах у повному обсязі в розмірі 1 млн. гривень, яка передбачена п. 4 постанови №153.
Листом від 10.10.2025 №1839/5/09 відповідач повідомив позивача, що відділенням персоналу і стройової військової частини НОМЕР_1 взято в опрацювання питання документального підтвердження належності нарахування та виплати грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 №153. Про результати буде повідомлено додатково.
За твердженням відповідача, листами від 31.08.2025 №1839/4351, 02.09.2025 вих. №1839/4383, від 15.11.2025 №1839/5826 він звертався до командира військової частини НОМЕР_4 щодо надання інформації про надання визначеного в зазначених у дорученні Міністра оборони України від 20.02.2025 №999/уд необхідного переліку документів, і довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин, під час проходження позивачем служби у підпорядкованих частинах НОМЕР_3 та НОМЕР_2 . 
Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень на підставі п. 4 постанови № 153 протиправною, позивач пред`явив цей позов до суду.
Спірні правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з відмовою у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн на підставі п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За змістом ч. 1, 3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначені види військової служби, зокрема, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також інші види.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 14 ст. 2 Закону №2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII).
Приписами ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII унормовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінет Міністрів України 11.02.2025 прийняв постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - постанова №153).
Пунктом 2 постанови №153 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі – порядок №153).
Відповідно до п. 1 порядку №153 цей Порядок визначає механізм реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Держприкордонслужбі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект) та особливості залучення під час воєнного стану на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби на посади рядового складу громадян України віком від 18 до 25 років, проходження ними військової служби, а також створення для цього відповідних умов.
Метою експериментального проекту є підвищення рівня укомплектованості особовим складом бойових військових частин (підрозділів) Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби шляхом удосконалення механізму залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом та створення додаткових мотиваційних чинників для цього.
За змістом пп. 1 п. 3 постанови №153 учасниками експериментального проекту є громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Пунктом 4 постанови №153 визначено, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант»;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
За приписами ч. 1 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Офіційне опублікування постанов Кабінету Міністрів України здійснюється в газеті «Урядовий кур`єр» та Офіційному віснику України, а також в інших офіційних друкованих виданнях, визначених законом. Крім того, акти Кабінету Міністрів України оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України (ч. 5 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).
Постанова Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 за №153 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 13.02.2025.
Таким чином, постанова №153 набрала чинності 13.02.2025 з дня її офіційного опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».
Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що особам рядового, сержантського і старшинського складу, які у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу, зокрема, до Збройних Сил, проходять військову службу, брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою №153, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн.
У свою чергу, військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на 13.02.2025, у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, винагорода виплачується в повному обсязі.
Варто зауважити, що така винагорода виплачується військовослужбовцям за умови, якщо вони не були притягнуті до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення. 
При цьому, постанова № 153 не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують факт участі у бойових діях, а відсилає до документів, що складаються військовими частинами у встановленому порядку.
Суд установив, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №4 відповідно до п. 201 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовозобов`язаного запасу, старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення на посаду кулеметника 2 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 . 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_8 , тобто на момент призову (26.02.2022) йому виповнилося 24 роки.
У період з 26.02.2022 до 10.08.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №4, від 10.08.2022 №169, у період з 11.08.2022 до 28.03.2023 - військовій частині НОМЕР_3 (накази командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.08.2022 №196, від 28.03.2023 №89) та у період з 30.03.2023 до 09.09.2025 – у військовій частині НОМЕР_1 (накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.03.2023 №48, військової частини НОМЕР_6 від 19.02.2025 №79, військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2025 №283).
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 14.02.2025 №140Д про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 15.06.2022 до 15.07.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 №1671/192УБД про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України старший солдат ОСОБА_1 дійсно в періоди з 27.08.2022 до 05.10.2022, з 11.10.2022 до 20.12.2022, з 01.02.2023 до 14.03.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, Харківський район, м. Харків, с. Дементіївка, с. Перемога, с. Алісівка, Чугуївський район, с. Мала Вовча; Донецька область, Бахмутський район, м. Сіверськ, Луганська область, Сіверськодонецький район, н.п. Білогірівка.
Як вбачається із довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої командиром військової частини НОМЕР_7 , молодший лейтенант ОСОБА_1 дійсно в період з 09.04.2025 до 24.04.2025 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, Шосткинського району, н.п. Глухів.
05.08.2025 ВЛК Гарнізонна ВЛК №1 «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військово клінічний госпіталь» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2025 №13/влк провела огляд ОСОБА_1 , за фактом якого видано свідоцтво про хворобу від 05.08.2025 №2025-0805-1551-3788-0. У свідоцтві зазначено діагноз позивача і постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. 
Матеріали справи не містять відомостей про притягнення позивача до кримінальної відповідальності та/або адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд висновує, що позивач відповідає всім вимогам, які визначені постановою №153, для отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн, оскільки: призваний на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років; проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на момент набрання чинності постанови №153; брав безпосередню участь у бойових діях сукупно не менше шести місяців; не притягався до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення. Крім того, суд звертає увагу на те, що захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби, травма, пов`язана із захистом Батьківщини.
Стосовно тверджень відповідача про «триваючу перевірку», направлення запитів до військової частин НОМЕР_4 з вимогою надати інформацію за формою встановленого зразка згідно додатків № 1 та № 2 до окремого доручення МОУ №5601/уд від 26.09.2025, суд зазначає, що матеріали справи не місять доказів скерування зазначених запитів до військових частин та доказів отримання вказаних запитів.
Суд наголошує, що експериментальний проєкт, запроваджений постановою №153, має на меті саме підвищення мотивації та соціальний захист молодих військовослужбовців. Надмірний формалізм та затягування процедур перевірки після того, як військовослужбовець уже звільнився зі служби, нівелює мету прийнятого акта Уряду. Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів наявності обставин, які б виключали право позивача на виплату (доказів притягнення до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення, та дисциплінарної відповідальності).
А тому тривала відсутність рішення про нарахування винагороди після звільнення позивача зі служби за наявності всіх підтвердних документів свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, суд уважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн гривень, передбачену п. 4 постанови № 153.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його діянь (дій чи бездіяльності).
Відповідач не навів жодних обставин та не надав належних доказів на спростування доводів позивача про наявність у нього права на виплату одноразової грошової винагороди у в розмірі 1 млн гривень, передбаченої п. 4 постанови № 153. 
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч.1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення цього адміністративного позову, доказів понесення інших судових витрат він не подав, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн (один мільйон) гривень, передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_9 ).
Відповідач – військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).

Суддя	Андрусів Уляна Богданівна