Провадження № 2/742/1856/26 
Єдиний унікальний № 742/2173/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді   Павлов В.Г.,
секретаря судового засідання   Рубан Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – 

ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
17.04.2026 р. представник ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №09123-09/2023 від 07.09.2023 р., укладений між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем, в розмірі 50 000,00грн., сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Позов обґрунтовувався тим, що 07.09.2023 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №09123-09/2023, який підписано електронним підписом споживача одноразовим ідентифікатором. 29.03.2024 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 29032024 за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитним договором №09123-09/2023 від 07.09.2023 р.
Посилаючись на те, що за умовами вказаного договору відступлення прав вимоги позивач прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором №09123-09/2023 від 07.09.2023 р., а також те, що відповідачем заборгованість за кредитним договором непогашена, представник позивача просив суд стягнути заборгованість в розмірі 50 000,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, протее надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.04.2026 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 
07.09.2023 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та   ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №09123-09/2023, за умовами якого кредитодавець надає клієнту грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 2,5 % в день, шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_1 хх-хххх-8342, на умовах строковості, зворотності та платності /а.с.13-14./
Вказаний договір про надання фінансового кредиту, графік платежів, паспорт споживчого кредиту та заяву-анкету відповідач підписав електронним підписом 07.09.2023 р. одноразовим ідентифікатором W1283 /а.с.13-16/.
Факт зарахування 07.09.2023 р. на банківську карту № НОМЕР_2 грошових коштів в розмірі 5 000,00 грн., підтверджується листом iPAY.ua від 30.06.2025 р. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» /а.с.зв.16 зв./.
Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 30.04.2026 р. вбачається, що на ім`я  ОСОБА_1 банком було емітовано карту № НОМЕР_3 та на неї у період з 07.09.2023 по 12.09.2023 було перераховано кошти у розмірі 5 000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №09123-09/2023 за період з 07.09.2023 по 29.03.2024 за останнім вбачається заборгованість у розмірі 30 625,00 грн, що складається з: тіла кредиту 5 000,00 грн та 25 000,00 грн відсотків /а.с.17 та зв./
29.03.2024 р. між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК Кредит Капітал» укладено договір факторингу відступлення прав вимоги № 29032024, згідно умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №09123-09/2023 /а.с.19-22/.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 30 625,00 грн., яка складається з: тіла кредиту 5 000,00 грн та 25 625,00 грн відсотків /а.с.21 зв./
Згідно розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №09123-09/2023 за період з 07.09.2023 по 29.03.2024 за останнім вбачається заборгованість у розмірі 50 000,00 грн, що складається з: тіла кредиту 5 000,00 грн та 45 000,00 грн відсотків, які були також нараховані позивачем за період з 30.03.2024 по 31.08.2024 /а.с.18-19/. 
ТОВ «ФК Кредит Капітал» направляло на адресу  ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості у загальному розмірі 50 000,00 грн. /а.с.22 зв./.

V. Оцінка Суду.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №09123-09/2023 від 07.09.2023 р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W1283, який було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці-анкеті на отримання фінансовогокредиту – 380630107975, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 07.09.2023, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Тобто, 07.09.2023 р. відповідачем було укладено в електронній формі договір №09123-09/2023 з ТОВ «Аванс Кредит» на суму кредиту у розмірі – 5 000,00 грн. зі строком кредитування 360 днів, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
При цьому, спірний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину.
Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, а відповідач зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.
Відповідачем не були надані докази того, що він повернув кредитні кошти позичальнику або його правонаступнику в повному обсязі, а також не було надано відповідного контр розрахунку заборгованості.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
Судом встановлено, що за договором факторингу № 29032024право вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та   ОСОБА_1 , від первісного кредитора перейшло до ТОВ «ФК Кредит Капітал». На підтвердження факту відступлення права вимоги до позову долучено платіжну інструкцію про сплату коштів за вказаним договором, Акт приймання-передачі Реєстру боржників до вказаного договору, Витяг з Реєстру боржників.
Договір факторингу ніким не оскаржений, визнаний недійсним в цілому чи за окремими пунктами не був, тобто в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору, відтак позивач має право на стягнення з   ОСОБА_1 заборгованості за відповідним кредитним договором.
Враховуючи, що відповідач  ОСОБА_1 отримав кошти за договором про надання фінансового кредиту №09123-09/2023, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором, отримані в кредит кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК Кредит Капітал» щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000,00 грн. 
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків у розмірі 45 000,00 грн, суд приходить до наступного. 
Оскільки строк кредитування за договором становив 360 днів та не сплив на момент завершення періоду нарахування процентів 31.08.2024 р., кредитор мав право нараховувати передбачені договором проценти у межах погодженого строку кредитування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послугвід 22.11.2023 р., що набрав чинності 24.12.2023 р., доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 р. денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 р. не більше 1,5%, а з 21.08.2024 р. не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.
Кредитний договір між сторонами укладено 07.09.2023 р., із наданих позивачем розрахунків заборгованості встановлено, що проценти за період з 07.09.2023 по 31.08.2024як первинним кредитором так і позивачем, нараховані за процентною ставкою 2,5%, тобто з 23.04.2024 р. у розмірі більшому ніж встановлений законом.
У зв`язку з наведеним суд приходить висновку, що розмір заборгованості з відсотків підлягає перерахунку, виходячи з встановленого п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», і становить з: 07.09.2023 по 22.04.2024 р – 2,5%, що становить - 28 625,00 грн (5000,00 грн тіло кредиту*2,5%*229 днів); 23.04.2024 р. по 20.08.2024 р.– 1,5%, що становить – 9 000,00 грн (5000,00 грн тіло кредиту*1,5%*120 днів); 21.08.2024 р по 31.08.2024 р.– 1%, що становить – 550,00 грн (5000,00 грн тіло кредиту*1%*11 днів).
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача за процентами становить 38 175,00 грн (28 625,00 грн + 9 000,00 грн + 550,00 грн). А тому, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача  ОСОБА_1 на користь кредитора позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в загальному розмірі 38 175,00 грн.
За таких обставин, зважаючи на вище наведені розрахунки, які є узгодженими згідно з Закону України «Про споживче кредитування» розмір заборгованості   ОСОБА_1 за договором від 07.09.2023 становить – 43 175,00 грн, що складається з тіла кредиту – 5000,00 грн та відсотків за користування кредитом – 38 175,00 грн, а тому позов ТОВ «ФК Кредит Капітал» підлягає частковому задоволенню. 

VІ. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. /а.с.1/.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (86,4%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 300,31грн. 
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 р., Акт №705 наданих послуг про надання правничої допомоги від 10.04.2026 р., детальний опис наданих послуг.
Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. 
Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265,273 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №09123-09/2023 від 07.09.2023 р. в розмірі 43 175 (сорок три тисячі сто сімдесят п`ять) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» витрати на оплату судового збору в сумі 2 300 (дві тисячі триста) грн 31 коп. та 3 000 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, місто Львів вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх), ЄДРПОУ 35234236.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 .

Суддя   В.Г. Павлов